524 



L. MATTSSON-MARN 



[8] 



Tab. 2. Översikt över krökarnas läge å stammarna. 



Localisation des courbures. 



(De kursiva siffrorna ha erhållits genom att ta hänsyn till krökarnas styrka.) 



Les chiffres en italiques sont obtenus en prenant le degré des courbures en considération.) 



stamdelar äldre än 5 år 13 st. år IQ2 2, medan av 24 krökar å yngre 

 stamdelar endast 4 st. återstå. Dessa senare, kvarstående krökar ha då 

 ursprungligen utgjort rena rätvinkliga krökar. Trots denna ursprungligen 

 svårartade beskaffenhet beskrivas de år 1922 som svaga krökar. 



Gränsen 5 — 6 år kan ju förefalla godtyckligt vald. Att emellertid 

 faktiskt en rätt utpräglad gräns här föreligger, framgår av en iakttagelse, 

 som kunde göras på 14 stycken av de skadade stammarna. Redan år 

 1917 kunde nämligen å stammar med rotkrök eller allvarligare lång- 

 krökar iakttagas, att övre delen av stammen börjat resa sig. Så små- 

 ningom utvecklade sig detta därhän, att övre stamdelen kom att intaga 

 lodrätt läge. Den stannade emellertid ej här utan böjde sig över lod- 

 linjen, varefter en högre liggande del av stammen böjde sig tillbaka för 

 att intaga lodrätt läge. Detta betecknas i beskrivningarna som över- 

 krökningar och återkrökningar. Därigenom åstadkommes den S-form på 

 stammen, som ofta kan iakttagas ute i markerna. 



Studera vi något närmare, var denna återkrökning börjar, visar det 

 sig, att relativt små skiljaktigheter kunna observeras. A de 14 obser- 

 verade stammarna återfanns kröken ifråga i följande årsskott. 



Årsskott 1910 1911 1912 1913 t 9 1 5 



Antal observerade 1 1 7 4 1 



I vardera av 1910 och 191 1 års skottaxlar ha alltså endast en åter- 

 krökning anträffats, medan huvudparten anträffats i 191 2. Beträffande 

 återkrökningen i 19 15 ars skottaxel var snötryckskröken placerad så 



