;i3] 



DEGERÖ STORMYR 



13 



avslutats ungefär en månad senare. Extremt tidig snösmältning ägde 

 rum åren igio, 19 14 och 1918. Våren 19 10 låg myren bar redan den 

 30 april. 19 14 och 1918 var snötäcket bortsmält första dagarna i maj. 

 Mycket sent inträdde snösmältning åren 19 15 och 1917. Snödrivor lågo 

 då kvar på myren ända in mot slutet av maj. 



Tidpunkten för tjällossningen växlar mycket inom olika delar av myr- 

 komplexet ett och samma år. För detta spelar vegetationens beskaf- 

 fenhet en fundamental roll. Inom cyperacé-mossar och kärr går tjälen ur 

 marken ungefär samtidigt med eller strax efter snösmältningen. Inom 

 rismossar och sumpskogar åter kvarligger tjälen flera veckor, ja stundom 

 månader sedan snötäcket smält bort. Särskilt länge dröjer tjälen kvar 

 i luckra vitmosstuvor. Ar 1919 genomskuros i slutet av juni flera av 

 Sphagnum fuscum bestående tuvor. I dessa kvarlågo då alltjämt islin- 

 ser. Dessa sträckte sig dock ej nämnvärt på djupet, utan lågo alla ett 

 stycke ovan allmänna grundvattensnivän. 



Vintern börjar — om vi såsom utgångspunkt härför taga de första 

 snöfallen — vanligen i början eller mitten av oktober. Vegetations- 

 perioden å Degerö stormyr kan sålunda ej omfatta längre tid av året än 

 4V2 å 5 månader. Tiden för isläggningen av cyperacé-mossarna på Kron- 

 myren har under åren 1909 — 1921 varierat mellan 18 okt. och 23 nov. 



Nederbördsförhållandena inom Degerö stormyr belysas av nedanstå- 

 ende tabell 2 över medeltal av nederbörden på Kulbäcksliden 191 1 — 1922. 



Tabell 2, Regn per månad och år mätt i mm. 



Niederschlag pro Monat und Jahr in Mm. 



Kulturinflytelser. I likhet med flertalet norrländska myrar har Degerö 

 stormyr varit utsatt för kulturinflytelser i form av slåtter, kreatursbete 

 och dikningar. Vi vilja härnedan ingå på en granskning av dessa kul- 

 turinflytelser, för att söka bedöma i vilken omfattning de kunna ha eller 

 haft ett störande inflytande på myrkomplexets naturliga utveckling. 



Slåtter. Sedan länge har Degerö stormyr på grund av sitt läge nära 

 gamla kulturplatser (Degerön, Degerfors) varit föremål för slåtter. Denna 

 har dock säkerligen alltid haft ringa omfattning, beroende på att de för 

 slåtter bäst ägnade växtsamhällena (starrkärr, starrmossar) i historisk tid 

 ej haft någon större utbredning inom området. Å den växtfysiogno- 

 miska kartan över myren framgår av tecknen för hölador var slåtter- 

 fläckarna i nutiden äro belägna. Av ladornas antal kan även en unge- 



