14 CARL MALMSTRÖM [14] 



farlig uppfattning vinnas om slåtterns storlek. (Höladorna äro nämligen 

 ganska likstora. Deras längd och bredd är c:a 4 m. och höjden oftast 

 2 m.) Slåttern spelar numera inom myrområdet en ganska liten roll. 

 Myrslogarna nyttjas ej varje år, och det kommer förmodligen ej att 

 dröja länge tills de fullständigt övergivas. Vid sidan om starrgräsbärg- 

 ningen har vidare förekommit lavtäkt. Man insamlade från rismossarna 

 renlav [Cladonia silvalica och C. rangiferina) samt islandslav (Cetraria 

 islandica), för att användas som foder åt kreaturen. Huvudsakligen skedde 

 detta under nödår. Någon dylik insamling har ej förekommit under de 

 senaste 30 å 40 åren. 



Bete. Betets hämmande inflytande på den naturliga utvecklingen av 

 Degerö stormyrs växtsamhällen har säkerligen även varit ringa. Visser- 

 ligen har myren sedan senare hälften av 1800-talet använts såsom till- 

 fällig betesmark för närbelägna byars nötkreatur och får. Men dessa 

 djur hava dock huvudsakligen uppehållit sig inom vissa inskränkta par- 

 tier av myrkomplexet. Sålunda hava Hässjeängen på Kronmyren, Fre- 

 dags- och Lördagsängarna samt de med starr bevuxna stränderna av 

 Kåtatjärnsbäcken utgjort omtyckta uppehållsorter för kreaturen. Dessa 

 sistnämnda platser ha helt säkert påverkats av betet och de biinflytelser 

 i form av nedtrampning och gödsling, som sammanhänga därmed. 



Dikningar . Ett av de kraftigaste ingrepp, människan kan göra på den 

 naturliga utvecklingen av en myrmark, är dikning. Sådana ingrepp hava 

 berört vissa delar av Degerö stormyr. Det äldsta av dessa daterar sig 

 från år 1886. Då sänktes Storkåtatjärnen omkring en meter genom att 

 Kåtatjärnsbäckens strömfåra rätades och fördjupades. Samtidigt anlades 

 en dammbyggnad i Storkåtatjärnens avlopp för reglerandet av sjöns 

 vattenstånd. 29 år senare utfördes återigen en del torrläggningsarbeten. 

 På hemställan av Statens skogsförsöksanstalt och ledningen för Deger- 

 fors revir utarbetade åren 191 3 — 19 14 förre dikningsledaren i Väster- 

 bottens län, nuvarande överjägmästare J. W ALLMARK en dikningsplan 

 över de Kronan tillhöriga områdena av myren. Denna plan kom omedel- 

 bart till utförande och redan 191 5 voro stora delar av Degerö stormyrs 

 östra huvudområde genomkorsade av djupa avloppsdiken. — Beträffande 

 dikningens omfattning vill jag hänvisa till kartorna, på vilka dikena äro 

 i detalj inlagda. — Ehuru detta dikningsföretag fick en ganska stor 

 omfattning, har torrläggningen dock ännu ej nått den grad, att den 

 kunnat annat än rent lokalt föra myrens växtsamhällen in i nya utveck- 

 lingsbanor. De största förändringarna hava skett på Strängmyren och 

 inom sumpskogarna på Kåtaåsens norra sluttning. — Stora delar av 

 Degerö stormyr äro alltjämt fullständigt oberörda av dikning, exempel- 

 vis Storlunds-, Kläpp- och Nylandsmyrarna inom det västra området. 



