[51] DEGERÖ STORMYR 51 



Inom samtliga undertyper av den trädbevuxna ./v/i-c/zw-rismossen uppträder 

 tallen. Gran och björk förekomma däremot sällan. I allmänhet äro träden 

 låga och oväxtliga, ehuru vissa olikheter även härvidlag göra sig gällande. 

 Inom skvattrammossarna träffas de högsta träden. En höjd av inemot i 2 m. 

 kan där förekomma. På ljung- och roslingmossarna går trädens höjd sällan 

 över 6 ä 8 m. 



Under en vandring över Degerö stormyr framstår mycket tydligt skillnaden 

 i trädens höjdtillväxt inom olika undertyper av jFuscwn-rismossen. Nedanför 

 Kåtaåsen, där den Leduj/i-rika. Ft/sc /an-mossen är rikligt representerad, visa 

 tallarna genomgående en ganska god växt och höjd. På den motsatta sidan 

 av myren åter, där försöksfältet är beläget, äro träden oftast låga och oväxt- 

 liga. Här saknas Ledum-mossen och de A?idrotneda- och Calli/ua-rika. under- 

 typerna dominera. 



Nu nämnda undertyper av den trädbevuxna Fuscum -rismossen uppträda van- 

 ligen inom undersökningsområdet i bestämda zoner. Z.<?<///w-mossen upptar 

 den innersta mot I\//sso ?tv7-rismossen vettande zonen. Därutanför kommer 

 Ca//t/?m-mossen och slutligen A7idromeda-mossen, i sin tur gränsande mot 

 cyperacé-mosse- eller kärrsamhällen. 



Trädbevuxen Sphagnum angustifolium*rismosse (Tab. 6: 18). 

 Associationer av denna sociotyp träffas blott såsom sällsyntheter inom Degerö 

 stormyr. De träffas — upptagande små fläckar — på Strängmyren samt på 

 Kronmyren c:a 200 m. NV om skogskojan vid Försöksfältet. 



Mosstäcket är svagt tuvat. Det bildas av ymnig Sphagnum angnsiifoiium 

 med insprängd strödd 6". magellanicum. Levermossan Mylia anoma/a träffas 

 ganska allmänt inom torrare delar av mosstäcket. Eriophorum vaginahim är 

 fältskiktens karaktärsväxt. Utom denna förekomma Carex pauciflora, Rubus 

 chamcemonts samt talrika ris, såsom odon, dvärgbjörk, rosling och tranbär. 

 Risen äro samtliga mycket låga. Dvärgbjörkens höjd överstiger sällan 10 cm. 

 Roslingens höjd är vanligen blott 3 — 4 cm. — Av träd träffas endast tallen 

 i låga och oväxtliga individ. 



Associationskomplex av cyperacémosse= och trädbevuxna 

 rismossesamhällen. 



Syn. Hochflächen-Moore inom gruppen Kombinationen von Weissmoor und Reiserinoor 

 Cajander 1913, s. 168. 

 Hölje- Fuscum-mossar inom gruppen kombinerade myr ty per Melin 1 91 7, s. 172. 



Ett märkligt drag i de nordsvenska myrarnas vegetation är förekomsten 

 av associationskomplex av cyperacé-mossar och trädbevuxna rismossar, 

 dykärr — rismossar, dykärr — mossrika kärr, dykärr — Mo/ima-ängar samt 

 dykärr — cyperacémossar. Inom Degerö stormyr ha associationskomplexen 

 en mycket stor utbredning. De bestå dock nästan uteslutande av 

 cyperacé-mossar och trädbevuxna rismossar i olika kombinationer. Övriga 

 associationskomplextyper äro sällsynta och uppta endast mycket små 

 ytor. 



Associationskomplex av cyperacé-mossar och trädbevuxna rismossar 

 kläda stora områden av Nylands-, Stor-, Sträng-, Flakatjäls- och Borst- 



