72 CARL MALMSTRÖM [72] 



av analysflaskorna och dels genom direkt uppsugning medelst glaspi- 

 petter. Sugningen med glaspipetter utfördes med en ytterlig omsorg. 

 Endast små vattenkvantiteter uppsögos på samma ställe. Härigenom 

 begränsades den av sugningen framkallade omröringen av vatten från 

 olika skikt till ett minimum. — Proven på det kapillärt bundna vattnet 

 erhöllos genom pressning. 



Syrehalten hos vattnet i tjärnar, bäckar och diken (Tab. 9). Talrika 

 analyser hava visat, att de ytligare vattenskikten inom Degerö stormyrs 

 tjärnar alltid äro rika på syre. Däremot avtar syrehalten vanligen mot 

 djupet. Detta gör sig särskilt märkbart inom de minsta och djupaste 

 tjärnarna. I den lilla Grantjärnen rådde sålunda, för att nämna ett 

 exempel, den 6 okt. 19 19 fullständig syrebrist på 2 meters djup, då 

 samtidigt syrehalten i vattenprov insamlade närmare tjärnens yta var re- 

 lativt stor. Inom Storkåtatjärnen och Nävertjärnen — Degerö stormyrs 

 största sjöar — är syrehalten hos vattnet alltid ganska stor och växlar 

 ej nämnvärt på olika djup. 



Syrebristen i vattnet på större djup inom Degerö stormyrs småtjärnar 

 förorsakas av vattnets stora humushalt och att vinden ej kan framkalla 

 någon kraftigare omröring inom desamma. En stillastående vattenyta 

 upptar syre mycket långsamt (jfr H. HESSELMAN i 910, s. 100, noten) 

 och syrets diffusionshastighet i vatten är endast 1/10000 av den i luften 

 (L.-G. ROMELL 1922, s. 143). Rörelser i vattnet befordra syreabsorp- 

 tionen i högsta grad, likaså påskyndas den av temperaturändringar. 



Stora skillnader föreligga inom syrerika och syrefattiga sjöar med hän- 

 syn till vegetationsförhållandena. De syrefattiga sjöarna ha alltid en 

 synnerligen torftig växtlighet. Bottenrotad vegetation saknas. Däremot 

 träffas nästan alltid gungflyvegetation. Inom de syrerika sjöarna åter, 

 t. ex. Storkåtatjärnen, är vegetationen genomgående ganska frodig. Vi 

 finna där såväl bottenrotad som gungflyvegetation. 



Även faunan är synnerligen torftig inom Degerö stormyrs smärre, sy- 

 refattiga sjöar. Däremot är den relativt rik inom Storkåtatjärnen. I denna 

 sjö förekommer bl. a. aborren (Perca fluviatilis) i en kort, mörkfärgad 

 form. 



Syrehalten hos vattnet i Degerö stormyrs bäckar växlar ganska myc- 

 ket. Inom Kåtatjärnsbäcken är syrehalten konstant mycket hög. Det- 

 samma gäller för Vargstubäcken, om man undantar dess översta delar. 

 Det vatten, som Vargstubäcken mottager ur Storlundsmyren är fullstän- 

 digt syrefritt. I bäckvattnet absorberas dock under framrinnandet täm- 

 ligen hastigt syre. Detta gör, att Vargstubäcken redan efter några 

 hundra meters lopp från Storlundsmyren har ett i det närmaste syre- 

 mättat vatten. I Storlundsbäcken är syrehalten ringa. Denna bäck 



