88 CARL MALMSTRÖM [88] 



Eriophorum vaginatum-Spliagnum fuscum torv. I en grundmassa av 

 Sphagnum fuscum-toxx träffas rötter och i trådar m. 1. m. upprispade 

 basaldelar av tuvdun. I detta torvslag ingå även vanligen rester av ris 

 ( Calluna, Vacciniu m ) . 



Cyperacé-Amblystegium-\.oxv. Till sammansättningen analog med näst 

 föregående torvslag. Vitmossorna ersatta av brunmossor. 



Torvdy (höghumifierad torv). I vatten eller på fuktig mark upp- 

 komna täta jordarter (av vanligen smörig eller ostartad konsistens), 

 vilka till största delen äro sammansatta av amorfa humus- 

 klumpar jämte finfördelade humifierade djur- och växtrester med 

 otydliga till knappast skönjbara vävnadsstrukturer. Torvdyn 

 krymper starkt vid torkning. Efter en sådan sammandragning 

 blir torvdyn. oftast svartbrun och hård samt får vid gnidning 

 ett glänsande streck. Torvdyn har samma ursprung som torv och 

 representerar de starkast humifierade och destruerade formerna av torv. 

 Mellan torv och torvdy finnas övergångar i legio. 



Av torvdy hava ävenledes urskiljts flera former allt efter vissa karak- 

 täristiska inblandningar eller strukturegendomligheter, t. ex.: 



Torvdy med diatomacéer. I en grundmassa av typisk torvdy träffas 

 diatomacéer tämligen allmänt. 



Torvdy med cyperacéer. Torvdy rik på fibrer och epidermisfragment 

 av cyperacéer. 



Torvdy med lövträdsrester (»lövkärrtorv»). Har en grundmassa av ost- 

 artad eller grynig torvdy, vari förekomma vedfragment (av rötter och 

 stammar) och bark etc. av lövträd. Ingår björken i torvdyn, igenkännes 

 denna lätt på den mycket resistenta nävern. 



Torvdy med Pinus-r ester (»tallmosstorv»). Tät, smörig torvdy i vilken 

 stubbar, stammar, barkfragment, stundom även kottar, av tall förekomma. 



Avvikande form: 



Midlartad torvdy (»torvmylla» eller möjligen > torvmull» ?). Starkt hu- 

 mifierad torvjordart av torvdys sammansättning. Den krymper icke nämn- 

 värt vid torkning utan faller i stället sönder i smärre klumpar. 



Om metoden för torvjordarternas undersökning. Sedan torvjord- 

 arterna i fältet preliminärt urskiljts och undersökts på makroskopiska fos- 

 sil, hava prov insamlats av desamma. Dessa hava underkastats slamning 

 och mikroskopisk granskning på laboratorium, varvid de i jordproven 

 ingående växt- och djurresterna i största möjliga omfattning bestämts till 

 art eller släkte. Bestämningsarbetet har helt naturligt ofta erbjudit stora 



