96 CARL MALMSTRÖM [96] 



Typ III. 



A. Forna av Carices samt vit- och brunmossor. 



B Starrtorv. I densamma ingå ofta blad och stammar av mossor (t. ex. 

 Sphagnum subsecundum, S. teres och Amblystegium stramineum) samt strå- 

 delar av Equiseta och Phragmites. 

 C. Morän. 



Av de tre sistnämnda typerna är den första den ojämförligt viktigaste. 

 Till denna höra vid pass 50 % av Degerö stormyrs torvmarker och sär- 

 skilt de inom myrens marginalpartier belägna, som gränsa mot fastmark. 

 Den andra typen är talrikast representerad inom Borst-, Stor- och Kron- 

 myrarna, men träffas även inom andra delar av myrkomplexet, fastän i 

 ringa omfattning. Slutligen komma vi till den tredje torvmarkstypen. Denna 

 upptar vissa delar av Skomakare , Käil-, Fredags- och Lördagsängarna. 



Beskrivning av tvärprofiler genom Degerö Ptormyr. Efter denna 

 mycket summariska redogörelse för de allmänna dragen i Degerö stor- 

 myrs torvgeologiska byggnad vill jag övergå till att beskriva fem av mig 

 upptagna och ingående studerade tvärprofiler genom myren. 



Av dessa tvärprofiler går: 

 Profil A — B frän Storlundsmyrens norra strand (390 m NV om skogs- 

 kojan vid Försöksfältet) över nämnda myr och Kläppmyren fram till 



Fredagsängens sydligaste hörn. 

 Profil C — D från Kronmyrens norra strand (ej långt från skogskojan vid 



Försöksfältet) över nämnda myr fram till Ö. Skomakareängens södra sida. 

 Profil E — F över Strängmyren i nordväst — sydostlig riktning. 

 Profil G — H över Borstmyrens norra parti i ost — västlig riktning. 

 Profil J — K över område kring Slukbäcken bevuxet med gransumpskog. 



Profilernas läge framgår i detalj av kartan fig. 27. 



Vid profilernas upptagning och undersökning har förfaringssättet varit föl- 

 jande: 1) profillinjen utstakades; 2) linjen uppmättes. Samtidigt utsattes vid 

 var tionde meter längs linjen numrerade trästickor; 3) markytan avvägdes, och 

 djupet till mineraljorden mättes invid stickorna; 4) med ledning av därvid 

 vunna resultat över torvmarkens yt- och bottenkonfiguration grävdes gropar på 

 lämpliga ställen utefter profillinjen; 5) dessa gropar, vilka grävdes ända ned 

 mot mineraljorden eller i de fall detta av tekniska skäl ej lät sig göras så 

 djupt som möjligt, undersöktes noga ur paleontologisk-stratigrafisk synpunkt. 

 Vidare insamlades från sidorna av groparna prov på torvjordarterna (för 

 mikroskopisk analys) från olika djup med 1 dm intervall; 6) härefter bestäm- 

 des vid varje sticka (medelst borrning med torvborr av Hillers modell) lager- 

 följden; 7) slutligen antecknades och inmättes de växtsamhällen, vilka före- 

 kommo utmed profillinjen. Speciell uppmärksamhet ägnades härvid åt träd- 

 vegetationen. (Utefter profillinjen förekommande träd inmättes inom ett två 

 meter brett bälte. Höjden å dessa träd bestämdes medelst Christens höjd- 

 mätare.) — De insamlade torv- och gyttjeproven analyserades sedermera på 

 det sid. 88 — 90 angivna sättet. 



