108 CARL MALMSTRÖM [108] 



A. Mekaniskt bundet vatten [pkkluderat vatten) Vatten utfyllande 

 större hålrum inom de i torvjordarterna ingående växtresterna (t. ex. 

 i byalinceller hos vitmossor). — I oförmultnad torv förekommer en 

 stor del av vattnet bundet på detta sätt och kan lätt avlägsnas ge- 

 nom pressning vid relativt låga tryck. 



B. Fysikaliskt bundet vatten [kapillärt vatten). Vatten, som fast- 

 hålles eller rör sig under inflytande av kapillära krafter. — En stor 

 del av detta vatten kan avlägsnas genom starkare tryck, varigenom 

 kapillärernas väggar pressas ihop och vattnet avrinner. 



C. Kolloidkemiskt och kemiskt bundet vatten. 



a. -»Kolloidvatten* . Vatten, bundet på samma sätt som vattnet i 

 gelatin eller agar-agar. 



b. Hydratationsvalten. Vatten bundet på samma sätt som vattnet i 

 kristaller etc. 



c. Väte- och hydroxylgrupperna, vilka ännu ej reagerat under vatten- 

 bildning, men som vid höjning av temperaturen först långsamt 

 och så allt hastigare reagera med varandra exotermiskt under 

 bildande av vatten. 



Det i torvmarkerna förekommande hydrostatiska vattnet brukar van- 

 ligen grupperas i nedanstående typer: 



A. Sjunkvatten. Sådant vatten, som under inflytande av tyngdkraf- 

 ten tränger ned från markytan mot grundvattnet. 



B. Grundvatten. Sådant underjordiskt vatten, som vilar pä svårge- 

 nomträngligare skikt i jordskorpan eller i detta läge rör sig under 

 inflytande av tyngdkraften. 



a. Grundvatten i vanlig bemärkelse. Grundvatten, vilket förekommer 

 och rör sig inom porösare delar av jordskorpan och där bildar 

 en sammanhängande vätskekropp, vilken utfyller mellanrummen 

 mellan jordpartiklarna. 



b. Klyft- och ådervatten. Sådant vatten, som samlas eller rör sig 

 i underjordiska större kaviteter eller ådror. 



C. Dag- eller ytvatten. Vatten i sådant läge, att den fria vätskeytan 

 står i direkt beröring med atmosfären. 



Nu nämnda former av hydrostatiskt vatten stå varandra synnerligen 

 nära. Förutsättningarna för uppkomsten av den ena eller andra typen 

 sammanhänga med markens struktur, sättet för vattentillförseln och vatten- 

 tillgångens storlek. Är vattentillrinningen på markytan större än avrin- 

 ningen, bildas självfallet ytvatten; och som nedsjunkningen sker lång- 

 sammare i täta än i porösa marker äro dessa förstnämnda predisponerade 



