[109] DEGERÖ STORMYR 109 



att hålla ytvatten. Ar däremot marken porös, så att tilloppsvattnet lätt 

 infiltreras, bildas först sjunkvattenströmmar. Dessa övergå sedermera, 

 då de nått svårgenomträngligare skikt i marken, till att bli grundvatten 

 i vanlig bemärkelse eller — om det nedsipprande vattnet samlas i större 

 kaviteter eller ådror — klyft- och ådervatten. 



Torvmarkernas jordslag hava som bekant ofta mycket stora förutsätt- 

 ningar att hålla vatten mekaniskt och kapillärt bundet. Särskilt gäller 

 detta vissa vitmosstorvslag, såsom oförmultnad SpJiagnum fuscum-torv. 

 Enligt \V. BERSCH (1912, s. 49) kan oförmultnad vitmosstorv stundom 

 hålla ända till 20 ä 24 gånger och svagt multnad vass- och grästorv 10 

 ä 12 gånger sin egen vikt vatten. Däremot är torvslagens förmåga att 

 kapillärt leda vatten av allt att döma vanligen ganska ringa (se BERSCH 

 1912, s. 48). 



På grund av torvslagens stora vattenuppsupande förmåga försvåras och 

 i vissa fall t. o. m. omintetgöres sjunkvattnets nedträngande från mark- 

 ytan mot grundvattnet. Även grundvattenströmmarna röna självfallet 

 ej sällan inverkan av torvmarkernas förmåga att kapillärt och mekaniskt 

 binda vatten. Ar torvmarkens avvattning stor i förhållande till vatten- 

 tillförseln, kunna stundom smärre grundvattenströmmar upphöra att rinna 

 och vattnet helt och hållet bindas som okkluderat och kapillärt vatten. 



Om grundvattnet i torvmarker. Vid grävning i torvmarker — dessa 

 må vara belägna i svackor eller på sluttande underlag — finner man 

 nästan alltid, att under en viss nivå markens porer äro helt och hållet 

 fyllda med vatten. Denna nivå plägar benämnas grundvattennivån. 

 Stundom ligger grundvattennivån mycket nära markytan, stundom träffas 

 densamma på ett ganska stort djup. 



På samma ställe varierar vanligen grundvattnets stånd vid olika tid- 

 punkter. Det brukar vara högst pä våren efter snösmältningen samt 

 efter starka regn, lägst under varmaste och torraste delen av sommaren. 



Att grundvatten samlas i torvmarker sammanhänger — som redan 

 nämnts — med att det infiltrerade vattnet under dess av tyngdkraften 

 bestämda lopp nedåt stöter på svårgenomträngligare skikt i marken. 

 Huru grundvattensförhållandena sedermera komma att gestalta sig be- 

 stämmes av relationen i storlek mellan å ena sidan tillrinningen och å 

 andra sidan avdunstningen och avrinningen. 



Med hänsyn till grundvattnets avrinningsmöjligheter inom torvmarker 

 råda synnerligen stora växlingar. För denna sak äga främst följande 

 faktorer betydelse: 



1) Markens struktur. 



2) De vattenförande lagrens lutningsförhållanden. 



3) Vattnets temperatur. 



