HO CARL MALMSTRÖM [110] 



Vad de vattenförande lagrens lutningsförhållanden beträffar, spela dessa 

 stor roll för vattnets hastigare eller långsammare framrinnande. Inom 

 mera horisontella lager bli exempelvis vattnets rörelser alltid mindre liv- 

 liga än inom lutande, om övriga på strömningen influerande förhållanden 

 äro lika. Aro de vattenförande lagren vågformigt böjda, och vattnet ej 

 framrinner i slutna rör, stagnerar en del av det framrinnande vattnet i 

 sänkorna. 



Av ännu större betydelse för vattenströmningarnas livlighet än nu 

 nämnda faktorer är markens struktur. Ar kolloidhalten stor och porerna 

 trånga hos de jordslag, som uppbygga marken, blir deras förmåga att 

 leda vatten nedsatt. Genomgående framrinner under lika lutnings-, tryck- 

 och temperaturförhållanden grundvattnet vida långsammare än ytvattnet, 

 beroende på det ofantligt mycket större friktionsmotstånd grundvattnet 

 har att övervinna i jämförelse med ytvattnet, då det sipprar fram i de 

 fina och oregelbundna kanaler och porer, vilka genomsätta marken. 



För att närmare belysa frågan om olika torv- och torvdyslags vatten- 

 genomsläppande förmåga har jag gjort försök med att låta vatten filtrera 

 igenom torv- och torvdyskivor av en bestämd storlek och tjocklek och 

 uppmäta filtratmängden efter en viss tid. 



Det tekniska utförandet av dessa mina försök var följande: Av torvjordarna 

 utsågades i fältet med ytterst stor jioogrann/ie/ 1 skivor i storleken 35x32 cm 

 och med en tjocklek av 5 cm. Dessa skivor placerades i zinklådor, vilka 

 invändigt voro 37 cm långa och 34 cm breda. Lådornas bottnar voro för- 

 sedda med galler, vilka hade en storlek av 30x33 cm. På ena kortsidan 

 var anbragt en bred pip, 7 cm över lådans botten. - — ■ Se vidare fig. 30, 

 vilken bättre än ord visar apparaturen vid undersökningarna. 



Sedan en torvskiva placerats i en dylik låda göts gips som tätningsmate- 

 rial i mellanrummet mellan lådans väggar och torvskivan och vidare i en 1 

 cm bred kant på torvskivans översida. Härigenom kom alltså skivans fria 

 översida, vilken vid vattengenomsläpplighetsbestämriingarna användes som be- 

 vattningsyta, att erhålla en storlek x / IO m 2 . 



Vid bestämningen av torvjordarnas vattengenomsläppande egenskaper rådde 

 ett stationärt tillstånd. Vatten hölls konstant på en nivå 2 cm över skivorna. 

 (Detta vattenstånd åstadkoms — som lätt inses — automatiskt med den pla- 

 cering avloppspipen erhållit och genom att vattentillförseln gjordes större än 

 bortrinningen genom torvskivan.) 



1 Torvskivorna utsågades med »fogsvansar» av sådan modell, som användes vid inlägg- 

 ning av parkettgolv. De utsågade skivorna upphämtades ur torvmarken och placerades i 

 zinklådorna med tillhjälp av särskilt konstruerade gallerplåtar, vilka befunnits synnerligen 

 ändamålsenliga. Med den teknik, som användes vid provtagningen har faran för slitningar 

 eller sammanpressningar i skivorna nedbringats till ett minimum. — Skivorna, som under- 

 kastades filtreringsförsök, hade sålunda nära nog i minsta detalj samma struktur som i del 

 naturliga läget. 



