[115] DEGERÖ STORMYR 115 



relseriktning, då på andra ställen grundvattnet breder ut sig över ett 

 vidsträckt plan o. s. v. 



Inom själva myren kan man därför urskilja mer och mindre utpräg- 

 lade strömbanor eller vattenströmmar. Dessa äro dock i regel ej 

 att uppfatta som skilda vattensystem, utan snarare som stråk 

 med livligare vattenrörelse inom ett sammanhängande vätske- 

 system. 



Då jag i det följande för torvmarkers vidkommande talar om kraftiga 

 och svaga grundvattenströmmar, tänker jag uteslutande på deras leve- 

 ransförmåga (volym vatten per tidsenhet) och bortser från storleken av 

 strömmarnas vätskevolym. Kraftiga grundvattenströmmar framrinna en- 

 dast inom sådana delar av myren, där friktionsmotståndet för det fram- 

 strömmande vattnet är ringa och tillflödena rikliga. Svaga grundvatten- 

 strömmar framrinna inom sådana delar, där friktionsmotståndet är stort 

 eller tillflödena obetydliga. 



B. Degerö stormyrs vattenhushållning. 



Som redan nämnts, sönderfaller Degerö stormyr topografiskt i tvenne 

 huvudområden, ett ostligt och ett västligt. Dessa områden ha även i 

 hydrologiskt hänseende endast ringa förbindelse med varandra. 



Tillrinning och avvattning. Myrkomplexets tillflöden äro av följande 

 slag: 



a. Terrestriska: 



i. Bäckar; 2. Källor och andra grundvattensflöden; 3. Ytligt av- 

 rinnande regn- och smältvatten från omgivande fastmarker. 



b. Atmosfäriska: 



1. Regn; 2. Snö; 3. Dagg. 



På grund av myrkomplexets läge nära krönet av ett till arealen ganska 

 obetydligt högland tillföres detsamma inga större mängder terrestriskt 

 vatten. Bäckarna äro få och obetydliga. De viktigaste äro Sluk- och 

 Holmyrbäckarna, vilka mynna i Storkåtatjärnen och avbörda vatten från 

 tvenne myrar belägna strax söder om Degerö stormyr. Källor och andra 

 grundvattenflöden gå talrikt i dagen inom myrkomplexet, men även des- 

 sas kapacitet är genomgående ringa. Som framgår av kartorna över 

 myren (fig. 31), förekomma källorna talrikast på myrens sydvästra sida 

 och där särskilt vid foten av Kåtaåsen. Enstaka källsprång träffas vidare 

 nedanför Storliden, Flakatjälen, Stormyrtjälen och Storlundsskogen. 



De atmosfäriska tillflödena synas viktigare för myrens vattenhushåll- 

 ning än de terrestriska. Detta framgår omedelbart av en jämförelse 



