116 CARL MALMSTRÖM [116] 



mellan nederbördsområdet för Degerö stormyrs terrestriska tillflöden, som 

 är c:a 368 hektar stort, och myrens egen areal, omkring 648 hektar. 

 Om vi utgå ifrån nu nämnda siffror och nederbördssumman per år 463 

 mm, tillföres alltså myrkomplexet direkt i form av snö och regn årligen 

 3 millioner kubikmeter och indirekt, genom de terrestriska tillflödena, 

 allra högst 1,7 millioner kubikmeter vatten. 



Degerö stormyr avvattnas genom: 1. Bäckar och grundvattenström- 

 mar; 2. Avdunstning från marken; 3. Vegetationens transpiration. 



Det östra områdets viktigaste bäck är Kåtatjärnsbäcken. Genom denna 

 avvattnas Storkåtatjärnen samt Stor-, Sträng-, Borst- och Flakatjälsmy- 

 rarna. Det västra områdets förnämsta bäckavflöde utgör Vargstubäcken, 



Utom genom bäckar avrinner en del av Degerö stormyrs överloppsvatten 

 genom infiltration i myrens av hårt packad morän uppbyggda bädd. 

 Denna vattentransport påvisades först av H. HESSELMAN (HESSELMAN 

 19 10, s. 100). Utströmningen av vatten genom myrens bäddar torde 

 dock i närvarande tid spela en ganska liten roll för Degerö storav- 

 vattning. Detta sammanhänger med, att vatteninfiltrationen i bäddarna 

 i hög grad försvårats sedan höghumifierade torvslag kommit att bekläda 

 desamma. — Även hårt packade moräner ha som bekant ganska små 

 vattengenomsläppande egenskaper (se J. G. RlCHERT 191 1, s. 21, T. 

 Westermann 1909, K. E. Sahlström 191 3). Det enda vatten, som 

 med någon större hastighet passerar dylika jordar, är det, som framrinner 

 inom i dessa förekommande sprick- och ådersystem. 



Inom vilka partier av Degerö stormyr, infiltrationen i bäddarna för- 

 siggår livligast är svårt att säga. Förmodligen är det inom fornsjö- 

 områden, där gyttjelagren äro grunda, såsom exempelvis inom västra 

 delen av Kronmyrfornsjön. — Inom transgressionsområden med mäktiga 

 torvdylager torde vatteninfiltrationen i moränbäddarna vara synnerligen 

 ringa. 



Vi komma så över till frågan om avvattning genom avdunstning från 

 marken och vegetationens transpiration. Över relationen i storlek mellan 

 avrinningen och avdunstningen från Degerö stormyr föreligga inga mät- 

 ningar. Sannolikt spelar avdunstningen den viktigaste rollen för myrens 

 avvattning. 



Beträffande avdunstningen från en myr är denna vanligen större än 

 från en fri vattenyta av samma storlek. Detta framgår tydligt av ne- 

 danstående i tabell 14* meddelade siffror. 



Metodiken för dessa transpirationsförsök, vilken utarbetats av professor 

 H. Hesselman, var följande: Av översta markskiktet jämte det levande växt- 

 täcket utskuros med tillhjälp av en särskild provtagningsapparat cylindriska 

 stycken med bottenytor av 2,2 dm 2 :s storlek och en höjd av 1,75 dm. Dessa 



