[119] DEGERÖ STORMYR 119 



Vid bestämmandet av de starkare grundvattensströmmarnas lopp inom 

 Degerö stormyr har jag utgått från ställen, där större bäck- eller käll- 

 tillflöden infiltreras i myren. Härefter hava studierna inriktats på att i 

 möjligaste mån följa det infiltrerade bäck- och källvattnets framrinnande 

 som grundvatten. Som grundvattnet strävar nedåt i den riktning, där 

 minsta motstånd möter, och motståndet för det framrinnande vattnet i 

 sin tur i främsta rummet dikteras av markens strukturella beskaffenhet, 

 har jag baserat mina undersökningar över grundvattnets strömbanor på 

 ett ingående studium av myrkomplexets torvgeologiska byggnad och de 

 ingående jordslagens porositet. Med andra ord: Jag har på geologisk 

 väg sökt att fastställa de stråk inom myrkomplexet, där torvbildningarna 

 äro som luckrast och härigenom ha de största lörutsättningarna att vara 

 goda ledningsbanor för det framströmmande grundvattnet. 



Ett dylikt luckert stråk genomskär profil G — H (profilplansch II) mellan 

 375 och 385. Vidare äro flera dylika genomskurna av profil A — B (profil- 

 plansch I) t. ex. mellan 180 och 210 samt mellan 810 och 900. Upptagas 

 gropar inom dessa stråk, fyllas desamma nästan omedelbart med vatten. Om 

 man gräver gropar inom torvbildningar, belägna endast ett fåtal meter vid 

 sidan om dessa stråk, fyllas dessa däremot ytterst långsamt. 



Undersöka vi de vattenledande egenskaperna hos torvbildningar, vilka 

 förekomma inom myrens transgressionsområden och inom dess fornsjöom- 

 råden — som bottenfasta eller gungflybildningar — finna vi, att ofant- 

 ligt stora skillnader råda. Transgressionsområdenas torvbildningar visa 

 ofta dåliga vattenledande egenskaper. Detta gäller generellt desammas 

 undre av torvdy bestående skikt. (Se tabell 13). Väl genomsläppliga 

 för vatten äro däremot flertalet inom sjöar och bäckar uppkomna torv- 

 bildningar. På grund av dessa förhållanden söka sig de starka grund- 

 vattensströmmarna huvudsakligen väg inom sådana delar av myrkomplexet, 

 som utvecklats ur bäckar och sjöar. Detta är en sak av stort teoretiskt 

 intresse, nämligen att myrens primära strömbanor även efter långt fram- 

 skriden igenväxning spela stor roll som dräneringsstråk. 



Efter denna kortfattade redogörelse över metoden för mina hydrolo- 

 giska undersökningar vill jag nu övergå till att ge en framställning av 

 Degerö stormyrs yt- och grundvattensförhållanden. Början göres med de 

 starkare strömmarna. 



Inom det östra området träffas förutom Sluk- och Holmyrbäckarna sex »puls- 

 ådror» för grundvatten. (Se fig. 31.) — Dessa stråk, där starkare grund- 

 vattensströmmar gå fram, ge sig vanligen även tillkänna på torvmarkens yta genom 

 vegetationens sammansättning. Sålunda uppträda med förkärlek trädbevuxna 

 cyperacé-mossar och Carex rostrata-moss,a.r över desamma. — Av dessa nu 

 nämnda starkare grundvattensströmmar mynna trenne i Storkåtatjärnen. Övriga 

 avbörda sitt vatten direkt i Kåtatjärnsbäcken. Av dessa senare tager en sin 



