[125] DEGERÖ STORMYR 125 



Innan Degerö stormyrs sjöar oeh bäckar ännu inkräktats av torv- och 

 gyttjebildningar voro avrinningsförhällandena för sjöarnas överloppsvatten 

 säkerligen goda. Vatten kunde då också lättare söka sig från sjöarna 

 genom infiltration i bäddarna. Så inkom växt- och djurliv i sjöarna och 

 bäckarna och gåvo upphov till torv, torvdy och gyttja. Härigenom för- 

 svårades vattenavrinningen. Bäddarnas porer tilltäpptes och livligheten 

 hos vattenströmningarna inom själva sjöbäckena nedsattes genom friktio- 

 nen mellan vattnet och torvbildningarna. Avrinningssvårigheterna tilltogo 

 ju längre igenväxningen fortskred. Dessa kommo dock, som redan nämnts, 

 att växla mycket beroende på torvbildningarnas större och mindre ge- 

 nomsläpplighet för vatten, sjöbäckenas växlande bredd och djup etc. 

 Sålunda avrann vattnet relativt hastigt inom ett parti, inom ett annat 

 ytterligt långsamt. Var nu tillrinningen stor till detta senare parti, tvin- 

 gades vattnet att stiga och utbreda sig åt sidorna, varigenom stränderna 

 försumpades. Genom dylika lokala av igenväxning framkallade hinder 

 i dräneringsbanorna har inom flertalet av Degerö stormyrs fornsjöom- 

 råden markytan utbildats i form av vidsträckta platåer, som vid nog- 

 grannare avvägning visa sig terassformigt övergå i varandra (t. ex. Kron- 

 myren, myrpartiet mellan Skomakareängarna och Grantjärnen). 



När man undersöker grundvattnets stånd i övergångszonen mellan myr- 

 och fastmark inom Degerö stormyr, finner man, att detta större delen 

 av året är högt. Detta fenomen framträder mycket tydligt i naturliga 

 gropar, vilka talrikt träffas i denna zon på exempelvis Kåtaåsen, Stor- 

 myrtjälen och flertalet myrholmar 2 . Dessa gropar stå nämligen, om man 

 undantar de torraste och varmaste delarna av sommaren, ständigt fyllda 

 med vatten. Vidare äro utströmningsställen för källor i stor utsträckning 

 tillfinnandes i torvbildningarnas överkanter. Se vegetationskartan. — Det 

 höga vattenståndet i och tillrinningen från kanterna ger sig även tydligt till- 

 känna i vegetationsförhållandena. Inom Degerö stormyrs kantzoner träf- 

 fas ofta växtsamhällen med stora fuktighetskrav. 



Dessa förhållanden tyckas vara tämligen generella fenomen hos norr- 

 ländska myrar. De påpekas också ofta i litteraturen, så t. ex. av A. 

 WELANDER (1906), H. HESSELMAN (1910, s. 113). Belysande exempel 

 lämna H. Hesselmaxs (1909, s. 32 — 43) grundvattensobservationer från 

 Roklidens försöksfält i södra Norrbotten. 



Nu inställer sig frågan: Aro de nuvarande vattenståndsförhållandena 

 i myrkomplexets strandzoner primära företeelser, d. v. s. hava vi alltid 

 haft ett högt vattenstånd på de ställen där vi nu finna ett sådant; ha 

 källsprången alltid haft samma läge som i nutiden och sålunda torvbild- 



1 Dessa gropar uppstå genom »isskjutningar» kring större stenar. Isskjutningarna i sin tur 

 framkallas av att grundvattenståndet är högt. 



