[129] DEGERÖ STORMYR 129 



sätt spelar rollen av vattenleverantörer till omgivande fastmark, och 

 att detta är orsaken till att försumpningen fortskrider. 



Emellertid är det en del observationer, som med detta betraktelsesätt 

 äro svårtolkade. Sålunda skriver H. HESSELMAN om vattenstigningen 

 efter regn inom tvenne brunnar III^. och III, vilka ligga på en sluttning, 

 strax ovanför en skogbevuxen myr inom Roklidens försöksfält (1. c. s. 

 38): »En märklig företeelse med hänsyn till vattnets stigande i brun- 

 narna finner man hos III och III t _. Här stiger vattnet ganska märkbart 

 och starkast i brunnen III, som ligger närmast myrkanten. Här skulle 

 man kunna tänka sig, att vattnet strömmade in från nedanför liggande 

 myr. Ett faktum är dock, att grundvattensnivån från myren stiger uppåt 

 i skogsmarken. Möjligen kunna dessa egendomligheter förklaras genom 

 tillopp från det nordväst om brunnarna belägna myrpartiet. Framtida 

 undersökningar må afgöra, huru härmed förhåller sig, och hvar den rätta 

 förklaringen kan vara att söka.» 



Om man betraktar försumpningens fortskridande å moränliden som en 

 kantförsumpningsprocess i ovan angiven mening, synas mig de av HES- 

 SELMAN antydda svårigheterna försvinna och alla observationerna kunna 

 förstås lätt och enkelt utan motsägelser. Om nämligen vattnet kommer 

 från fastmarken, icke från torvmarken, och denna senare endast spelar 

 rollen av ett dämmande hinder, så bör grundvattnet stiga hastigast och 

 mest strax ovan myrkanten och samtidigt grundvattensnivån luta åt 

 myren till. 



Som ytterligare stöd för åsikten, att kantförsumpningsprocesserna verkligen 

 framkallas av det från fastmarkerna avrinnande grundvattnet och ej, såsom 

 man ofta föreställt sig, av från myrmarkerna på ett eller annat sätt transpor- 

 terat vatten, kan framhållas: 



1 . Diken upptagna inom myrars kantzoner (laggdiken) verka icke direkt torr- 

 läggande på ovanför liggande marker, men väl stundom på nedanförlig- 

 gande. 



2. Genom analyser utförda vid Skogsförsöksanstalten av docent O. Tamm 

 över syrehalten i grundvattnet under torvbildningarna inom Degerö stor- 

 myrs kantzoner, vilka professor Hesselman godhetsfullt låtit mig ta del av 

 och givit mig tillstånd även här preliminärt omnämna, har framgått, att 

 syrehalten ofta är ganska stor i dylikt vatten. Som vatten, vilket passerat 

 torvlager, är syrefritt (se sid. 69), vittnar detta resultat om, att ifråga- 

 varande vatten kommit från fastmarken och icke från torvmarken. 



Försumpningar framkallade av översilning hava av allt att döma spelat 

 en ganska liten roll inom Degerö stormyr. — Ett exempel härpå finnes 

 dock inom de södra delarna av försöksfältet. Genom ökad höjdtillväxt hos 

 Kronmyren har avloppsvatten från detta myrparti sökt sig väg över för- 

 söksfältet, varigenom översilningsförsumpning därstädes kommit till stånd. 



9- Meddel. Jrån Statens Skogs/orsoksatistalt . Haft. 20. 



