Kap. 5. DEGERO STORMYRS UTVECKLINGS- 

 HISTORIA. 



A. Dateringsmetoder. 



Forskaren har vid kronologiska torvmarksstudier oftast endast tvenne 

 metoder att tillgripa, nämligen dels en hypsometrisk, varvid de funna 

 höjderna inpassas i landhöjningens tidsskala för orten, dels en jämförande 

 paleontologisk-stratigrafisk. Direkta dateringar med ledning av till åldern 

 kända fornfynd eller historiska urkunder kunna självfallet sällan utföras. 



Den första av dessa metoder för åldersbestämning kan endast vinna 

 tillämpning för sådana sjöar och mossar, vilka ligga på orter, som en 

 gång under postglacial tid varit havsbotten. Man kan härvid bilda sig 

 en uppfattning om torv- och gyttjebildningarnas maximiålder genom 

 att fastställa tidpunkten, då sjön eller mossen isolerades från havet, d. v. s. 

 då passpunkten höjde sig över havsytan. Med stöd av redan befintliga 

 specialundersökningar över de senkvartära nivåförändringarna samt deras 

 relation till Östersjöns och Bottenhavets utvecklingshistoria och de arkeo- 

 logiska perioderna kan i ett flertal fall en dylik åldersbestämning göras 

 enbart genom att mäta passpunkternas höjd över havet. 



Den paleontologisk-stratigrafiska åldersbestämningsmetoden baserar sig 

 på befintligheten av vissa till bildningstiden bestämda lednivåer. Antingen 

 utgöras dessa av sådana horisonter i sjöar och mossar, vilka registrera 

 vegetations- eller strukturförändringar, framkallade av omfattande hydro- 

 logiska och meteorologiska rubbningar, som till tiden kunnat fixeras. 

 Eller ock bildas dessa nivåer av fossil av växter och djur, vilkas in- 

 vandring, massuppträdande eller försvinnande med en viss grad av sanno- 

 likhet till tiden låtit bestämma sig. 



Av kronologiska nivåer av första slaget må nämnas den av R. Ser- 

 NANDER för svenska torvmarker först urskilda subatlantisk-subboreala 

 kontakten 1 , vilken i extremaste fall är utbildad på sådant sätt, att 

 terrestriska torvarter (med skogar, hedar o. d. formationer som moder- 

 samhällen) överlagras av telmatiska eller limniska bildningar (utgångna 

 ur strand- och sjöväxtsamhällen). I syd- och mellansvenska högmossar 



1 Denna kontakt markerar den postglaciala klimatförsämringens inträde. Till tiden mot- 

 svarar den övergången från brons- till järnålder; alltså ungefär år 500 f. Kristi födelse 

 (Skrn änder 1909). 



