143] DEGERÖ STORMYR 143 



omöjligt att i detalj säkert bedöma. A priori kan dock väntas, att långfluget 

 pollen alltid spelar en kvantitativt mindre roll inom en orts pollenregn än det, 

 som härstammar från ortens egen vegetation. 



För att belysa frågan om relationen i storlek mellan pollenregnens läng/lugna 

 ock lokala beståndsdelar kan man arbeta efter tvenne olika metoder. En av 

 dessa är att jämföra sammansättningen av den nutida skogsvegetationen med den 

 i subrecent torv eller gyttja på samma plats funna pollenfloran. Omfattande 

 sådana studier hava gjorts av L. von Post (i 9 i 9) och G. Erdtmax (1921). 

 von Post skriver härom (191 9 s. 104): »Pollenregnet har till sin allmänna 

 karaktär tydligt lokal prägel, i det dess sammansättning på olika, även varandra 

 ganska närbelägna punkter, återger de mera lokala variationerna i en trakts 

 skogsbestånd, låt vara med en ännu icke bestämbar grad av skärpa». 



En annan metod för studium av föreliggande fråga är att undersöka skill- 

 naderna i pollem egnens kvalitativa och kvantitativa sammansättning inom närbelägna 

 filatser med olikartad vegetation. Som dylika undersökningar tidigare ej utförts, 

 igångsatte jag sådana våren 19 19 på Degerö stormyr. För dessa vill jag här 

 i korthet lämna en redogörelse. 



Observationerna anordnades på tvenne olika ställen inom Degerö stormyr. 

 Den ena av dessa orter låg 300 meter S om skogskojan vid försöksfältet. 

 Vegetationen utgjordes av Carex rostrata- och Scirpus ausiriactu-mossar. Träd 

 och högvuxna ris saknades fullständigt. Dylika växter ingingo dock i de ris- 

 mossar, som begränsade cyperacé-mossarna mot fastmarken. Den andra observa- 

 tionsorten låg 100 meter OSO om samma skogskoja. Växtsamhället var där 

 tallbevuxen Sphagnum Itnssoiiii-rismosse med ymnigt förekommande Betala nana. 

 Den tredje punkten låg c:a 130 meter NXO om skogskojan i typisk blåbärsrik 

 gransumpskog. 



Observationsanordningarna vid dessa försök voro identiskt lika dem, som 

 kommo till bruk vid Hessklmaxs studier över skogsträdspollens fjärrtransport 

 över havet. (Se Hesselman 191 9 s. 29). Sålunda uppfångades och konser- 

 verades det nedfallande pollenet i låga glasskålar, s. k. petriskålar, som hade 

 en yta av c:a 60 cm 2 och vilkas bottnar voro belagda med ett tunt, med glyce- 

 rin genomdränkt filtrerpapper. Varje skål användes endast för ett dygns 

 observation. Den för dygnet avsedda skålen placerades på en träplatta, vilken 

 utsattes på marken inom ett mera öppet parti av observationsorten. Bestäm- 

 ningen och räkningen av de på filtrerpapperen uppfångade pollenkornen 

 utfördes på så sätt, att papperet avflyttades från skålen och utbreddes på en 

 rutad glasskiva. Härefter granskades det tämligen genomskinliga filtrerpapperet 

 stycke för stycke under mikroskop med ledning av rutnätet. 



Studierna över pollenregnens sammansättning å de tre olika platserna på 

 Degerö stormyr togo sin början den 23 maj och avslutades den 28 juni. 

 Samtidigt utfördes fenologiska observationer över traktens vegetation. 



De gjorda iakttagelserna över pollenregnen äro nedlagda i vidstående tabell 15. 

 Utom antalet för varje dygn nedfallna pollen i skålarna å de skilda observa- 

 tionsorterna innehåller denna tabell även uppgift om vindriktning, vindstyrka 

 och nederbörd inom Degerö stormyr under observationstiden. Bestämnings- 

 och räkningsarbetet av de uppfångade pollenmängderna har till största delen 

 utförts av fil. lic. A. Sörlix. Till honom vill jag här framföra mitt stora tack 

 för denna värdefulla hjälp. 



Under året 19 19 var skogsträdens blomning inom Degerfors socken genom- 



