[147] DEGERÖ STORMYR 147 



ut, som vore dessa tämligen små, om vi undanta asppollenet. Asppollenet 

 tyckes vara vida obeständigare än övriga pollenslag, eftersom det genom- 

 gående tyckes saknas i torv- och gyttjebildningar. 



3. Om olika »nedslagsorters» förutsättningar att uppfånga och 

 konservera skogsträdspollen. 



Vi komma så över till nästa huvudfråga, då det gäller att bilda sig en 

 uppfattning om den pollenanalytiska metodens användbarhet, nämligen i vilken 

 omfattning det fallna pollenet på grund av olika strukturer hos nedslagsor- 

 terna kan tänkas uppfångas eller konserveras olikformigt och pollendiagrammen 

 sålunda komma att ge en mer eller mindre falsk bild av pollenregnens verkliga 

 procentuella sammansättning vid tidpunkten, då den pollenförande torven bildades. 



Om skogsträdspollens nedslag på en fri vattenyta. På våren eller försommaren, 

 då skogsträden blomma, bliva sjöar och vattendrag som bekant rikligt 

 bemängda med tall- och granpollen. Av detta sjunker blott en ringa del 

 omedelbart till bottnen. Huvudmassan av pollenet behåller ganska länge sin 

 flytförmåga och drives därför i stor utsträckning av strömmar, vågor och vind 

 mot stränder och lugnare ställen (spakvatten, vikar etc), där det slutligen sedi- 

 menterar eller upplöses. En dylik flytförmåga sakna fullständigt samtliga svenska 

 lövträds pollenkorn, vilket jag genom egna försök kunnat övertyga mig om. 

 Många lövträdspollen, exempelvis björkens och alens, sjunka t. o. m. raskt till 

 bottnen, då de falla ned på ytan av en sjö (se H\ Potonié i 9 10, s. 51). 



På grund av dessa olikheter i flytförmågan sker sålunda i sjöar och vatten- 

 drag en hastig och omfattande sortering av det vid pollenregnen fallna skogs- 

 trädspollenet i barrträds- och lövträdspollen. Lövträdspollenet sjunker utan 

 nämnvärd sidoförfiyttning omedelbart till bottnen. Barrträdspollenet håller sig 

 däremot länge flytande och blir härigenom i tillfälle att innan det sedimen- 

 terar, förflyttas en större eller mindre distans från det ställe där nedslaget på 

 vattenytan ägde rum. 



För att få exempel på i vilken omfattning nu nämnda pollensortering kan 

 influera på pollenflorans sammansättning i samtidigt bildade gyttjor från olika 

 partier av ett och samma sjöbäcken, vilket varit utsatt för likartade pollen- 

 regn, har jag ingående pollenanalytiskt undersökt ett flertal profiler inom 

 Strängmyrens fornsjöområde. Dessa undersökningar hava givit resultat, som 

 voro att vänta. I gyttjeprov från fornsjöns centrum träffades barrträds- och 

 lövträdspollen i lika antal, medan i gyttjeprov från skyddade vikar och från 

 strandpartier relationen mellan lövträds- och barrträdspollenmängderna var 

 ungefär 1:5. Se pollendiagrammen fig. 37. 



Av härovan diskuterade förhållanden torde sålunda tydligt framgå, att man 

 beträffande limniska bildningar ej obetingat av pollendiagrammen 

 kan sluta sig till de forna pollenregnens procentuella samman- 

 sättning. I vilken omfattning den i gyttjebildningarna bevarade pollenfloran 

 ger en skev bild av pollenregnen är dock helt naturligt omöjligt att i detalj 

 säkert avgöra, då ju variationen i barrträdspollenets drift och sedimentation 

 står i nära korrelation till växlingarna i vattenbäckenets topografi, vind- och 

 strömförhållanden. — - Lagerkonnektioner inom limniska bildningar på grund- 

 val av lika frekvenstal i pollendiagrammen bli härigenom alltid osäkra och 

 lätt missvisande 1 . 



1 Jfr G. Erdtman i 92 i, s. 42 — 44, där en motsatt uppfattning rörande denna felkällas 

 betydelse förfäktas. 



