152 CARL MALMSTRÖM [152] 



land (se G. ANDERSSON & S. Birger 1912, s. 145; R. Sandegren 



1915). 



Då Degerö stormyr-trakten blev isfri, var Västerbottens ytgestaltning 

 mycket olik den nuvarande. Stora delar av landskapet lågo sänkta i 

 Bottenhavet. Kustlinjen för Västerbottens fastland låg 5 ä 6 mil väst- 

 ligare än nu, och utanför denna höjde sig det nutida kustlandets högsta 

 partier som holmar och skär i havet. Se kartan fig. 38. 



Det högland, på vilket Degerö stormyr är beläget, var en dylik holme. 

 Den låg i mynningen av en bred fjord, som sträckte sig ända upp mot 

 Lycksele. Bottenhavets högsta strandlinje kring holmen (marina eller 

 baltiska gränsen, R. LlDÉN 1913, s. 3) markeras tydligt av de översta 

 hällmarksfläckarna på sluttningen nedanför myren. Ursprungligen täckta 

 av morän, frisköljdes dessa hällmarker, då havsvågorna slogo och brän- 

 ningarna arbetade mot holmens stränder. 



Av Degerö stormyr fanns vid tiden för inlandsisens regression endast 

 ett antal grunda sjöar, vilka intogo sänkorna mellan moränvallarna. 

 Läget av dessa sjöar framgår i huvudsak av kartan fig. 27 (s. 95). 

 Sjöarna saknade vanligen bäckförbindelse med varandra. Däremot måste 

 de ha stått i nära grundvattensförbindelse. Denna förbindelse möjlig- 

 gjordes därigenom, att flera av de åtskiljande moränvallarna voro änd- 

 moräner (se sid. 9) och sålunda i stor omfattning uppbyggda av grovt 

 material och rika på släppor och kanaler. 



Överloppsvattnet från detta sjösystem sökte sig väg dels genom Varg- 

 stubäcken dels som grundvatten genom de av morän fyllda sänkorna i 

 klippbarriären, vilken i norr och nordväst begränsar Degerö stormyr. 

 Dessa sänkor äro belägna sydost och nordväst om Flakatjälen, inom 

 försöksfältet och slutligen inom det parti, där Vargstubäcken framrinner. 



Tidigt inkom växt- och djurliv i sjöarna. En livlig avsättning av torv 

 och gyttja ägde rum, och i dessa jordslag inbäddades frön, blad, pollen 

 m. m. av sjöarnas och omgivande markers vegetation. 



Av de växtfossil, som finnas bevarade i Degerö stormyrs äldsta torv- 

 och gyttjelager, framgår, att den flora, som först tog det isfria landet i 

 besittning, var av tempererad art. 



Tabell 16 på sidan 156 ger oss vissa möjligheter att bedöma samman- 

 sättningen av de skogar, vilka träffats kring Degerö stormyr under hela 

 dess tillvaro. Av de höga frekvenstalen för tall och björk i myrkom- 

 plexets äldsta lager kan man sluta, att de första skogarna inom undersök- 

 ningsområdet till stor del bestodo av dessa båda trädslag. Detta bestyr- 

 kes även av talrika fynd av makroskopiska björk- och tallrester. Vidare 

 uppträdde alen och Salices tidigt. 



Av stort intresse är att konstatera, att pollen av alm, »ek*, lind och 



