154 CARL MALMSTRÖM [154] 



»hassel» 1 träffas inom Degerö stormyrs torv- och gyttjebildningar från 

 tidig preabiegn och ända ett stycke in i abiegn tid. Detta pollen före- 

 kommer dock vanligen i proven i en frekvens understigande i % av 

 sammanlagda skogsträdspollenmängden. Endast i vissa undantagsfall 

 uppgår det ädla lövträds- och »hassel»-pollenet till 2 ä 3 %. 2 — Även 

 pollen av gran träffas ofta sporadiskt inom såväl äldre som yngre prea- 

 biegna lager. Se pollendiagrammen. 



Om nu detta ädla lövträds-, »hassel»- och granpollen härstammar från 

 enstaka träd och buskar inom den lokala vegetationen eller om det 

 transporterats till Degerö stormyr med vindens hjälp långväga ifrån, 

 kan för närvarande ej säkert avgöras. För det senare alternativet talar 

 i viss mån förhållandet, att makroskopiska rester av ädla lövträd och 

 hassel, trots ganska omfattande efterforskningar, ännu ej anträffats inom 

 Degerö stormyrs lagerföljder. Samma gäller ock för makroskopiska 

 granrester inom myrkomplexets preabiegna bildningar. — Bevisat är 

 dock å andra sidan genom fynd av hasselnötter samt frukter och blad 

 av ädla lövträd på ett flertal ställen, vilka ej ligga mycket sydligare än 

 Degerö stormyr, att hasseln och de ädla lövträden fordom verkligen haft 

 en större utbredning i Norrland än i nutiden. 



Fossila hasselnötter hava anträffats i Lillbergsmyren, Agnas by, Bjurholms 

 socken i Västerbotten cirka 4 mil söder om Degerö stormyr (G. Andersson 

 1902, s. 2). — Den nordligaste nutida hasselförekomsten är Billaberget inom 

 Själevads socken i Ångermanland cirka 13 km V om Örnsköldsvik. 



De nordligaste hittills bekanta fyndställena för makroskopiska rester av 

 fossil alm (Uhnus scabrd) äro Åskammen i Själevads socken (G. Andersson 

 1902, s. 14), Kärnmyren i Sollefteå socken och Ragunda vid kyrkbyn (G. 

 Andersson 1896, s. 70). Dessa ligga något sydligare än almens nord- 

 ligaste nutida växtplatser, vilka äro Klitthälla, Stalonberget, Forsberget, Skikki- 

 sjöberget inom Vilhelmina socken i Åsele lappmark samt Danielsberget och 

 Linbäcken inom Själevads socken i Ångermanland (A. Holmgren 1909, G. 

 Andersson & S. Birger 1912, s. 221 — 223, 229 och 387). 



1 Vid bestämningen av skogsträdspollen råder i vissa fall stor osäkerhet. Det är sålunda 

 ej möjligt att säkert skilja pollen av ek {Quercus robur) från pollen av Viola palustris 

 och pollen av bok (Fagus) från pollen av Helianthemnm. Även pollen av hassel (Co- 

 rylus avelland) kan ej säkert skiljas från pollen av pors (Myrica gale). 



Däremot erbjuder, såvitt man hitintills kunnat se, bestämningen av tall-, gran-, al-, björk-, 

 lind- och almpollen inga risker till förväxling. Se vidare G. Erdtman ic ;23, där dessa 

 frågor diskuteras och goda avbildningar meddelas av flera i svenska torvmossar förekommande 

 pollen- och spor-slag. 



Eftersom de inom Degerö stormyrs lagerföljder förekommande ek- och hasselliknande 

 pollenkornen med ungefär lika stor sannolikhet härstamma från ek och hassel som från 

 kärrviol och pors, har jag medtagit desamma i tabellerna som ek- och hasselpollen, men 

 med namnen inom citationstecken. 



Det ädla lövträds- och hasselpollenet har en anmärkningsvärt likformig spridning inom 

 olika delar av Degerö stormyr. 



