1161J DEGERÖ STORMYR 161 



pen vid a och b äro respektive 0,75 m och 0,65 m. Den preabiegna-abiegna 

 strandlinjen skulle alltså ligga på det ställe där torvbildningarna ha en mäk- 

 tighet av 0,70 m. Detta ställe finna vi 19 m utanför den nuvarande fast- 

 markskanten (se pilen). 



I de fall, då den undersökta profilen haft ett utseende sådant som det å pro- 

 fil II (fig. 41) återgivna och det härvid visat sig, att bottenprov från ställena 

 e, h, i och / varit rika på granpollen, men att detta pollenslag saknats eller 

 träffats endast sporadiskt i bottenprov från /, g och k, har jag låtit pro- 

 ven från e och g ensamma bestämma läget å ifrågavarande strandlinje. Botten- 

 provet från e är nämligen det på djupaste nivå tagna säkert abiegna och bot- 

 tenprovet g det på högsta nivå insamlade preabiegna provet. Som torvbild- 

 ningarna ha en mäktighet av 0,4 m vid e och 0,6 m vid g skulle alltså den 

 preabiegna-abiegna strandlinjen ligga på 0,5 m djup. Dessa ställen finna vi 

 7,5 m, 27,5 m, 53,5 och 78,0 m från profilens SW-strand (se pilarna fig. 41). 



Nästan genomgående har det visat sig lätt att avgöra om bottenproven 

 varit av preabiegn eller abiegn ålder. Detta i sin tur vittnar starkt om, att 

 granens invandring till Degerö stormyr-trakten skett i ett anmärkningsvärt 

 raskt tempo. De i tabellerna invid figurerna 40 och 41 meddelade procent- 

 siffrorna på granpollenhalten i bottenprov från närliggande punkter äro i hög 

 grad belysande för de inom Degerö stormyr rådande förhållandena. 



Med ledning av de på nämnda sätt gjorda observationerna över den pre- 

 abiegna-abiegna strandlinjens läge och tonbildningarnas nuvarande mäktighet 

 över sagda linje (se kartan fig. 39), samt tusentals andra observationer över 

 tonbildningarnas mäktighet inom olika delar av myrkomplexet upprättades så 

 kartan över Degerö stormyrs sannolika utseende vid tiden för granens in- 

 vandring. 



Beträffande vegetationsfördelningen inom Degerö stormyr vid slutet 

 av det preabiegna skedet var denna påfallande lik den nutida. Cyperacé- 

 mossar upptogo de centralare delarna av myrkomplexet. På Kåtaåsen 

 och Storliden träffades sumpskogar och kärrsamhällen. Övriga delar av 

 myrkomplexet kläddes huvudsakligen av trädbevuxna rismossar. 



Degerö stormyr under abiegn tid. När det abiegna skedet inbryter, 

 har landhöjningen i Västerbotten säkerligen fortskridit ganska långt. 

 Man kan sålunda förutsätta, att myrkomplexet ej längre ligger på en 

 holme i havet, utan höglandet, på vilket myrkomplexet utbreder sig, har 

 smält samman med det västerbottniska fastlandet. 



Under abiegn tid sammansättas skogarna inom undersökningsområdet 

 huvudsakligen av tall, gran och björk. Detta framgår icke endast av 

 pollendiagrammen utan även av talrika fynd av makroskopiska rester av 

 dessa trädslag. Vidare förekom alen, fastän i lägre frekvens. I prov ur 

 abiegna lager hava även, som redan nämnts, enstaka pollenkorn anträf- 

 fats av alm, lind, »ek» och »hassel». Vidare har fil. mag. N. WlLLÉN i 

 ett prov från Kronmyren (insamlat nära stickan 330 på profil C — D, på 

 en nivå av 1 m under markytan) påträffat ett pollenkorn av Carpinus be- 



1 I • Meddel. från Statens Skogsfbrsöksanstalt. Haft. 20. 



