IVAR TRÄGÄRDH 



MÄL OCH MEDEL INOM SKOGS- 

 ENTOMOLOGIEN. 1 



En av de viktigaste sanningar, som den modärna biologiska forsk- 

 ningen påvisat, är det intima samband, som råder mellan allt 

 levande. Varje varelses tillvaro och livsyttringar gripa in i en 

 mängd andra varelsers, och en ständig växelverkan äger rum i olika rikt- 

 ningar. Man kan därför med fullt fog använda den bilden, att varje 

 varelse utgör en liten maska i livets stora väv, från vilken trådar utgå 

 åt olika håll, så att minsta ryckning i en del av nätet fortplantas vidare 

 i olika riktningar. 



Vart vi vända våra blickar, se vi huru den ena företeelsen griper in 

 i den andra. Ett klassiskt exempel härpå har anförts av professor J. A. 

 THOMSON (s. 93). Han påpekar att om man kastar ormbunkar i en 

 sjö, så har detta visat sig ha en stimulerande inverkan på fisken. Detta 

 beror därpå att bakterierna härigenom få rikligare föda och tilltaga i 

 antal, varigenom näringstillgången högst väsentligt ökas för infusions- 

 djuren, och genom bådas exkretionsprodukter stimulera algvegetationen. 

 Infusionsdjur och alger förtäras i sin tur av små mikroskopiska kräft- 

 djur, som i sin ordning bli föda åt småfiskar, vilka återigen slukas av 

 större fiskar. Och på detta sätt finnes det ett sammanhang mellan orm- 

 bunkarna och vår frukost. 



Icke minst i skogen se vi, huru denna växelverkan ständigt mani- 

 festerar sig, och detta torde nog inses av flertalet skogsmän, för så vitt 

 det gäller exempelvis skogens beroende av de processer, som utspelas 

 i marken, trädens sätt att reagera mot olika gallrings- och blädnings- 

 metoder m. m. Men jag tror ej att man överdriver, om man påstår, 

 att det mera sällan ingår i våra skogsmäns medvetande, att även skogs- 

 insekterna ingå som en fullt normal och så att säga legitim beståndsdel 

 i skogen. Sannolikt är det den stora likhet, som otvivelaktigt i flera 

 hänseenden finnes mellan uppträdandet av en farsot och vissa insekts- 

 härjningar, som lett till den gängse åsikten, att skogsinsekternas verk- 

 samhet närmast är att betrakta som en slags sjuklighet hos träden. 

 Det är inom parentes detta betraktelsesätt, som lett till att man i Tysk- 



1 Nedanstående uppsats utgöres av ett föredrag, hållet vid det Nordiska entomologmötet 

 i Stockholm 29 —30 juni 1923, och sedan något utvidgat. 



1 4' JMeddel. från Statens Skogsförsöksanstalt. Haft. 20. 



