[3] 



MAL OCH MEDEL INOM SKOGSENTOMOLOGIEN 



211 



lämpligt att här samman- 

 föra ytterligare några 

 exempel på det in- 

 tima sambandet mellan 

 många skogsinsekters 

 angrepp och skogsman- 

 nens åtgärder, exempel 

 som till större delen äro 

 hämtade ur min egen 

 erfarenhet. 



De tre första fallen 

 omnämnas for att visa, 

 att skogsinsekterna äro 

 varelser, som ha en viss 

 förmåga att rätta sig 

 efter förhandenvarande 

 omständigheter, vilket 

 innebär att de i nödfall 

 kunna övergå från en 

 näringsväxt till en annan. 



Så skedde vid ett av 

 SOMMERVILLE från Eng- 

 land anfört tillfälle med 

 den större märgborren. 

 Normalt angriper denna 

 art icke lärken, men den 

 kan av människans åt- 

 görande drivas därtill, 

 som följande visar. Ett 

 lärkbestånd gränsade intill ett tallbestånd, som blev avverkat under 

 våren, varefter stammarna fingo kvarligga flera månader utan att barkas. 

 Dessa tallstammar utgjorde naturligtvis ypperliga yngelplatser för märg- 

 borren, som tog dem i besittning. När nästa generation märgborrar 

 fram på sommaren lämnade sina kvarter för att göra sitt näringsgnag, 

 fanns ingen tillgång på tallskott, enär alla tallarna fällts; de tvingades 

 därför att hålla till godo med lärken, vilkens kronor skadades till den 

 grad, att träden dogo. Tilldragelsen är så mycket mera upprörande, 

 som det ej var ägaren av lärkbeståndet som genom sin vårdslöshet vål- 

 lade skadegörelsen utan en granne. 



Något liknande, ehuru i mindre skala, ägde rum vid Vingåker som- 

 maren 191 5. Nära stationen finnes ett isolerat lärkbestånd, i vars ut- 



Ekstrand foto. 

 Fig. 6. 6-årig tallplanta, angripen vid rothalsen av jätte- 

 bastborren (Dendroctonus micans). 

 6-jährige Kiefernpflantze, vom Riesenbastkafer befallen. 



