[11] MAL OCH MEDEL INOM SKOGSENTOMOLOGIEN 219 



Allmänt anses ju, att människan själv givit första stöten till skade- 

 insekternas allmännare uppträdande, när hon ö. h. t. började kultivera 

 vissa växter, d. v. s. på stora ytor uppdraga en mängd växter av samma 

 slag. På så sätt ha undan för undan, i samma takt vari människan 

 lade under sig den ena vilda växten efter den andra, de fytofager, som 

 livnärde sig av dessa, börjat framträda som skadeinsekter. Men på 

 dessa följde i sin tur rovinsekter och parasiter, vilka genom värddjurens 

 tilltagande i antal också fingo bättre förökningsmöjligheter, så att sanno- 

 likt rätt snart en viss jämvikt inträdde. 



Så snart människan på ett visst område börjar med nya kulturer, upp- 

 repas samma händelseförlopp. När man i våra dagar i tropikerna röjer 

 bort urskogen och planterar kulturväxter på det avröjda området, så kan 

 man studera, huru detta inverkar på insektsvärlden. FlCKENDEY berättar 

 från Sumatra, att i en nyanlagd oljepalmkultur palmerna översvämmades 

 av tvestjärtar, som skadade frukterna. Vidare uppträdde skorpioner och 

 tusenfotingar talrikt, varjämte en liten säckbärande fjärillarv började an- 

 ställa stora skador. När plantaget var 6 år gammalt, började man an- 

 vända en annan metod. I stället för att. hålla marken runt palmerna fri 

 från andra växter, så lät man dessa vandra in från den omgivande djungeln 

 bäst de ville och nöjde sig med att hålla den inträngande vegetationen 

 nere, så att palmernas kronor voro fria. Resultatet dröjde ej att infinna 

 sig. Tvestjärtarna försvunno till större delen, troligen förjagade av en liten 

 myra, som sannolikt är behjälplig vid frömjölets överföring och säckma- 

 len är försvann. 



Mycket belysande är i detta hänseende ett fall, som den högt förtjänte, 

 allt för tidigt bortryckte danske entomologen I. C. NIELSEN framdrog. 

 Han påvisade nämligen, att när man i Själland började med vid- 

 sträckta ekkulturer, uppträdde en hittills sällsynt växtstekel med mass- 

 förökning. 



Sannolikt förklaras de under 8o- och 90-talet så vanliga tallstekelhärj- 

 ningarna i vissa delar av Västergötland, t. ex. Svältorna, på samma sätt 

 därigenom att man där börjat sätta igång stora tallkulturer, resulterande 

 i att efter en tid vidsträckta områden voro bevuxna med relativt lik- 

 åldriga rena tallbestånd av den ålder som tallstekeln föredrager. 



Även om stora, rena och likåldriga bestånd måste anses bilda en 

 första förutsättning för att härjningar skola uppstå, så är det tydligt, att 

 även andra faktorer måste tillstöta. 



Ifråga om de primära insekterna anses allmänt, att deras periodiskt 

 återkommande härjningar framkallas av klimatiska faktorer. 



Härför talar den omständigheten, att de ofta uppträda över stora om- 

 råden samtidigt, där de enda gemensamma faktorer, som kunna tänkas 



