222 IVAR TRÄGARDH [14] 



Skogsentomologen måste i stället koncentrera alla sina an- 

 strängningar på att utfinna metoder att förebygga härjningarna. 

 Därför måste skogsinsekternas biologi och alla faktorer, som 

 sammanhänga med deras uppträdande, det må röra sig om 

 skogsbruksmetoder, markens beskaffenhet, beståndets sluten- 

 het eller dylikt, i detalj klarläggas. 



I många fall skall det otvivelaktigt visa sig, att dessa förebyggande 

 åtgärder måste bestå i ett noggrannare beaktande än hittills ej blott av 

 vikten att olika trädslag och olika åldersklasser blandas med varandra, 

 utan även att den övriga markvegetationen erhåller en lämplig samman- 

 sättning. Ty ju mera omväxlande vegetationen är, desto mera rik blir 

 fytofagfaunan och därmed även parasitfaunan. 



Som exempel på den indirekta inverkan av markvegetationen på 

 parasitstekel faun an må här anföras de fakta, som framdrogos vid 

 undersökningen av nunnehärjningen vid Gualöv. Därvid bekräftades 

 den tidigare av BENGTSSON gjorda iakttagelsen, att parasitsteklarna 

 i övervägande grad angripa nunnepupporna. Av dessa parasitsteklar 

 äro tre Pimpla-arter, P. arclica, P. instigator och P. examinator de 

 vanligaste. En del av dem kläcktes på hösten, den övriga delen 

 övervintrade i nunnans puppskal och kläcktes först följande vår. Även 

 de senare skulle likväl, om de endast utvecklades i nunnans puppor, få 

 vänta flera månader, innan de skulle fä tillfälle att lägga ägg. Nu äro 

 emellertid de ovannämnda Pitnpla arterna, som BENGTSSON framhåller, i 

 hög grad polyfaga m. a. o. de ha ett stort antal värddjur och angripa 

 ett tjugutal olika fjärilslarver, av vilka de flesta tillhöra vår fauna. Der 

 är därför sannolikt, att deras första generation utvecklas i andra fjärilar 

 och att det är den andra generationen som angriper nunnepupporna. Möjlig- 

 heten för Piinp la- arterna, att under den förra delen av sommaren finna 

 värddjur är därför i hög grad beroende av vegetationen i skogen. Ju 

 mera omväxlande denna är, desto mera sannolikt är det, att fjärilsfaunan 

 omfattar arter, som kunna tjänstgöra som värddjur för Pimp la -arterna 

 under sommarens första del. En granskning av värdväxterna hos de 

 arter, som äro kända som Pim/> la-arternas värddjur, visar att dessa utgöras 

 av bl. a. Callnna vulgaris, Rumex-arter, Cynoglossum, Plantago, Rosa, 

 Salix, Popnliis m. fl. 



Här se vi således ett exempel på huru den ena företeelsen griper in 

 uti den andra. Är vegetationen omväxlande, är fjärilsfaunan rik, varav 

 följer, att parasitstekelfaunan är rik, så att värddjur finnas för den första 

 generationen av de Piitipla-arttr, som anfalla nunnepupporna. 



Ur denna synpunkt måste man säga att förhållandena i Gualöv voro 

 mycket ogynnsamma för parasitsteklarna, enär underväxt så gott som 



