232 IVAR TRÄGÅRDH [241 



Avverkning.månad VII VIII IX X XI XII I II III IV V VI 



Större märgborren (Afye- fe 



lophilus pmiperdd) ... \b 

 Trubbtandade barkborren fe 



(Ips proxumts) \h 



Fyrtandade barkborren /e 



/. quadr idens (b 



Bleka bastborren (//i 'lur- fe 



gops palliatits \ b 



Randiga vedborren (Xy-(e 



loterus domesticus . .. (b 



Mångtandade barkborren fe 



/. Utrids. \b 



Fig. 19. Tabell, utvisande avverkningstidens inverkan på barkborrefaunans sammansättning. 

 1 örsök vid Gammelkroppa 1918 — 1919: e = exponerad; b = beskuggad; — = före- 

 komst av en art; •— frånvaro på den ena lokalen, om arten samtidigt förekom på 

 den andra. 



Tabelle, die Einverkung der Zeitpunkt, \vo die Faogbäume gefällt wordon sind VII Juli u. s. w.', 

 auf die Zusammensetzuug der Borkenkäferfauna. e = exponiert; b = beschattet; — = Yorkom- 

 men einer Art; ••• = Fehlen einer Art auf der einerj Lokale wean sie zu gleicher Zeit auf der 

 anderen vorkommt. 



Till den första gruppen, omfattande de arter som välja det friskaste 

 virket, höra den större märgborren, den trubbtandade barkborren och den 

 fyrtandade barkborren. 



Till den andra gruppen, omfattande de utpräglat sekundära arterna, 

 höra den bleka bastborren och den randiga vedborren, vilka ynglat i de 

 stammar som fällts tidigast och legat längst ute i skogen. 



Den tredje gruppen omfattar blott en art, den mångtandade barkborren, 

 som ej ynglat i andra stammar än dem, som fällts senast i augusti 

 föregående år- 



Denna de olika barkborrarternas uppdelning i tre grupper allt efter 

 tidpunkten för yngelträdens fällning är ett uttryck för den specialisering, 

 som utbildats hos dem, framtvingad av konkurrensen om födan. Vi finna 

 nämligen, att de arter, som tillhöra samma grupp, avvika från varandra 

 i fråga om valet av barktjocklek eller dimensioner, så att konkurrens 

 dem emellan därigenom undvikes. Av de till den första gruppen hörande 

 arterna ynglar nämligen den större märgborren under den tjocka barken 

 i nedre delen av stammen, medan den trubbtandade barkborren väljer spe- 

 gelbarken och den fyrtandade gör sina gångar på grenarna. På samma 

 sätt förhåller det sig med den andra gruppens båda arter, ty den bleka 

 bastborren ynglar under barken, medan den randiga vedborren går in i 

 veden, varför ingen konkurrens dem emellan om utrymmet förekommer. 



Ej mindre viktig än kännedomen om våra skogsinsekters vanor är ut- 

 forskandet av deras geografiska utbredning. Huru litet vi veta om denna, 

 torde bäst belysas av ett exempel. Innan barkborrarnas geografiska ut- 



