250 



PAUL SPESSIVTSEFF 



.10] 



För avgörande av frågan om generationens livslängd måste köns- 

 organets utvecklingstillstånd hos de övervintrande vivlarna klargöras. 

 Redan den första anatomiska undersökningen ådagalade vissa särskilda 

 drag hos honans könsorgan, som tydde på möjligheten av partenoge- 

 netisk utveckling hos O. ovatus. 



För att klargöra dessa egendomligheter bifoga vi här till jämförelse 

 en bild av genitalapparaten från en obefruktad hona av Pissodes pini 

 (fig. 9 B). Hos denna är bursa copulatrix (4) starkt utvecklad och 



A 



Fig. 9. Könsorganen hos unga honor O. ovatus (A) och Pissodes pini (B), i. Äggens 

 bildningsställe. — 3. Äggledare. — 4. Bursa copulatrix. — 5. Receptaculum se- 

 minis. — 6. Körtel. — 7. Baktarmen. — VI st. — IX st. Stermit. — VII tr. — VIII tr. 

 Tergit. 



Geschlechtäorgane jungen O. ovatus 9 (A) und Pissodes pini 9- 



kanalen till receptaculum seminis (5) jämte bihangskörteln (6), som hos 

 befruktade vivelhonor brukar vara mycket utvidgad och fylld med 

 sperma, består redan hos denna obefruktade hona av tunna elastiska 

 väggar omslutande en vid ihålighet. Hos O. ovatus (fig, 9 A) däremot 

 är bursa copulatrix (4) reducerad; kanalen till receptaculum seminis ar 

 mycket lång, går i bukter och synes ha förlorat sin egentliga funktion. 

 Bihangskörteln (6) är mycket liten, ser ut som en blindtarm med smal 

 ihålighet och oelastiska, tjocka kitin väggar. Vidare talar för partenogenes 

 hos O. ovatus obduktionsresultatet, som utvisade, att de 20 individer (av 

 inalles 23), som dissekerades, voro honor och tydligen obefruktade, d. v. s. 

 utan sperma i bihangskörteln. Könsorganen voro omogna, d. v. s. med 



