380 GUNNAR SCHOTTE [76] 



DISKUSSION ÖVER RESULTATEN. 



Som förut framhållits å sid. 308 [4] avsäg denna i stort planlagda 

 undersökning att utröna, huruvida tallfrö från rika fröproduktionstrakter 

 skulle kunna förflyttas till ett barskare klimat i Norrland med svagare 

 köttproduktion. Däremot avsågs ej att undersöka hela proveniens- 

 problemet för Norrland, i det t. ex. ej några försök grundlades för stu- 

 dier över plantornas utveckling av frö frän ett barskare klimat i ett mildare. 

 Det ansågs nämligen år 1909 att en sådan frågeställning ej tillhörde de 

 praktiska problemen. Först på senare åren, då tallfrö i stora mängder 

 kunnat tillvaratagas i det norrländska kustlandet liksom i norra Finland, 

 har det även blivit aktuellt att utröna, huruvida exempelvis norrländskt 

 tallfrö kan med fördel användas i södra och mellersta Sverige. Några 

 örsök i den riktningen ha redan utförts, men ytterligare sådana äro pla- 

 nerade å försöksanstaltens tvenne sydligare försöksparker, Siljansfors och 

 Tönnersjöheden. 



I den nu föreliggande försöksserien avsågs således att pröva klimat- 

 raser av tallen från mildare klimat upp till de raser, som förekomma 

 kring skogsodlingsplatserna. I några av de utförda planteringsserierna 

 borde jämförelsen med ortens frö gjorts fullständigare än som skett, då 

 t. ex. å försöksfälten i Gällivaretrakten och i övre Dalarna de utförda 

 försöken ej kommo att jämföras med frö från trakten. 



Såväl häri som i flera andra avseenden är förf. fullt på det klara med 

 att vissa brister vidlådit denna undersökning. Sålunda hade det varit 

 önskvärt, om i det här ingående tredje försöksbältet (jämför sid. 315 

 [11]) även anlagts ytterligare ett planteringsfält, t. ex. i Sorsele eller 

 Vilhelmina. De valda försöksfälten anlades emellertid åren 1909 — 191 1 

 med hänsyn till dåvarande kommunikationer och begränsades till vad 

 som rimligtvis skulle hinna om möjligt anläggas och utplanteras under 

 ett och samma år av skogsavdelningen, vars resurser på personal år 

 1909 var avsevärt mindre än nu. Av resekostnadsskäl kunde ej heller 

 då försöken avlägsnas alltför mycket från järnvägslinjerna. 



En blick på det meddelade siffermaterialet i tabellerna 3 — 20 säger 

 läsaren genast, att procenten levande plantor i de 13 — 10-åriga kul- 

 turerna är påfallande ringa. Det stora manfallet i skogsodlingarna är 

 att tillskriva flera bidragande orsaker, dels av mera allmän art, dels av 

 speciella orsaker, beroende på det fröval, som ägt rum. 



Utgångsprocenten av förra skälet och som således även drabbat plantor 

 »av ortens frö» äro flera. Vid en försöksplantering av detta slag in- 

 riktas visserligen alla ansträngningar på att göra försöksodlingarna så 



