384 GUNNAR SCHOTTE [80] 



vissa administrativa gränser, men en viss överensstämmelse mellan de båda 

 zon-systemen kan dock skönjas. — Hans zon I — II motsvaras i stort 

 sett av författarens zon I — III, medan JONSONS zon III och zon IV i stort 

 sett sammanfaller med författarens zon IV. En dylik zonindelnings 

 nytta (för att förstå skogsförhällandena i Norrland) framgår av de siffror, 

 som JONSON erhållit vid sina beräkningar och som återgivas här nedan: 



Virkesförråd pr Ärlig tillväxt nr „.,, .. . 



, , r , . ' 1 lllvaxtprocent 



hektar hektar 



zon 1 45 kbm 0,62 kbm 1,4 



» II 53 * 1,02 » 1,9 



» Hl 71 » 2 .43 » 3*4 



» IV 56 » 2,19 » 3,9 



Granska vi sedan närmare de skogsodlade tallplantornas trivsel inom 

 dessa zoner är det framförallt fyra eller fem egenskaper, som böra iakttagas. 



Starkaste uttrycket giver härvid utgångsprocentcn. Som nämnts kan 

 denna bero på så många olika faktorer, bland vilka dock förfrysnings- 

 fenomenen och snöskytteangreppen synas spela den största rollen. Det 

 framgår av redogörelserna för de olika försöksytorna samt av det med- 

 delade siffermaterialet i tabellerna 3 — 20 att största antalet plantor finnas 

 genomgående kvar i de parceller, där det använda fröet kommit från 

 samma temperaturzon som skogsodlingsplatsens. Näst bäst i detta av- 

 seende visar plantmaterialet från närmast varmare temperaturzon. 1 



Med en indelning i så stora zoner (så pass fä zoner, som här gjorts) 

 har det visat sig att åtminstone i några fall bättre resultat nåtts med 

 frö inom samma zon, i den mån fröets skördeplats legat närmare skogs- 

 odlingsplatsen (d. v. s. haft ett med skogsodlingsplatsen mest likvärdigt 

 klimat). Sålunda har exempelvis i Lycksele erhållits bättre resultat med 

 frö från Hällnäs än från exempelvis Haverö. A Brännbergstrakten har 

 frö från Piteå och Torneå givit bättre resultat än frö från Bispgården och i 

 Gällivare har t. o. m. frö från Piteå (zon III) varit att föredraga framför 

 frö från Hamra (zon II), medan däremot Hamrafröet givit något bättre 

 resultat där än frö från Bispgården. I nära anslutning till utgångsprocenten 

 är plantornas krokighet. En förflyttning till annat klimat förorsakar hos 

 tallen i stor utsträckning krokiga träd, ett väl känt förhållande, som ti- 

 digare fullständigt belysts av ENGLER, WlBECK (I) m. fl. Av förut angivna 

 skäl äro de meddelade talen för procenten krokiga plantor inom ytorna 

 174 och 175 samt 183 ej jämförbara med dem från andra ytor och böra 

 i detta sammanhang lämnas åsido. Plantorna äro f. ö. genomgående 



1 Gott resultat har också helt naturligt ernåtts härvidlag även av fröet från en kallare 

 zon, men materialet är i detta avseende för ringa för att nöjaktigt belysa detta. 



