390 GUNNAR SCHOTTE [86] 



flesta av plantorna angripna av snöskyttet. Däremot skola de sådder, 

 som blevo utförda åren närmast efter branden med i Dalarna insamlat 

 frö gått mycket bra till. Här föreligger synbarligen en intressant upp- 

 gift om det sydliga fröets mindre härdighet för skyttet. Den ifrågava- 

 rande brännan ligger på gränsen mellan zon II och III, och det är då 

 ej annat än att vänta, att frö från zon IV, som tydligen blivit använt 

 här 1905 — 1906, skall ge upphov till plantor, som mycket lätt stryka 

 med av snöskyttesvampen. 



Ett annat slående exempel fann förf. sommaren 1920 i Frostvikens 

 revir. Enligt WlBECK (IV) anlade revirförvaltningen åren 191 1 och 1912 

 ett försöksfält i närheten av Fiskåvattnet. Här utsattes en del främ- 

 mande barrträdsarter, men dessutom utfördes på 5 avdelningar rutsådd, 

 å två med frö från Gäddede i Jämtland och tre med Bispgården. Vidare 

 utfördes planteringar med i- och §-åriga tallplantor från Hotagens, Frost- 

 vikens, Strömsunds och Laxsjö socknar i Jämtland. Av WlBECKS skild- 

 ring 1918 synes framgå, som om skogsodlingarna gått väl till och som 

 någon framträdande skillnad ej funnes på de olika tallfröprovienserna. 

 Han betonar dock med rätta, att det då var för tidigt (att skogsod- 

 lingarna ännu voro för unga) för att ge något utslag till viss nackdel 

 för någon fröproveniens. Två år senare vid den av HOLMBÄCK (I) skild- 

 rade exkursionen till Fiskåvattnet framhöll förf. (ScHOTTE VII), hurusom 

 det nu tydligt framginge, att plantorna från Bispgården voro avsevärt 

 angripna av snöskytte, medan plantorna av frö från Gäddede och Ho- 

 tagen samt andra nordliga provenienser syntes vara fria från snöskytte- 

 svampen. 



Skogsodlingsplatsen vid Fiskåvattnet ligger inom zon I och de tall- 

 plantor, som voro skyttefria, härstammade från samma zon, medan Bisp- 

 gården å kartan ligger inom zon III. En skogsodling av tallfrö från 

 Bispgården till jämtländska fjälltrakter är således dömd att förr miss- 

 lyckas än av frö från zon I i inre Jämtland. 



Snöskyttets härjningar å nu föreliggande undersökningsserier finnes 

 angivet i tabellerna 3—20, där en kolumn angiver procenten snöskytte- 

 skadade plantor av de levande plantorna 1922. Dessa siffror visa i 

 stort sett att sydsvenska provenienser äro mera angripna än nordsvenska. 

 Men siffrorna ge i och för sig intet direkt tal på omfattningen av snö- 

 skyttets härjningar, då under årens lopp ett stort antal plantor dött av 

 snöskytte. Alltid har det ej heller varit möjligt bestämma, huruvida en 

 planta strukit med av snöskytte, frost eller annan orsak, särskilt om 

 plantan dött flera år, innan första fullständiga revision av ytorna ägde 

 rum år 19 19. För några av ytorna eller n:r 176, 178 — 181 gjordes 

 emellertid så noggranna anteckningar som möjligt om snöskytteangreppen 



