[87] TALLFRÖETS PROVENIENS 391 



1919 samt över av snöskytte dödade plantor åren 1919 — 1922. En 

 sammanställning över dessa observationer återfinnes i tabell 21. Härav 

 framgår tydligt, att plantor av frö från hemorten eller samma tempera- 

 turzon som skogsodlingsplatsen angripits i mycket mindre grad än plan- 

 tor från ett avsevärt varmare klimat. Talen i tabell 21 äro grafiskt 

 återgivna å fig. 47. Vi finna också exempelvis huru plantor från Fager- 

 berg i Dalarna (zon III) vid skogsodling inom zon III och II mindre 

 angripits av snöskytte än plantor från delar av Dalarna och Gästrikland 

 inom zon IV. I fig. 46 har slutligen med staplar grafiskt återgivits, 

 huru plantor från skilda zoner (alla nummer inom samma zon samman- 

 slagna) rett sig mot snöskyttet vid odling inom zon III — I. 



Slutligen förekommer i tabellerna 3 — 20 en uppskattning över barrens 

 ålder å de olika avdelningarna inom respektive ytor. Alla skildrare av 

 den s. k. nordsvenska tallrasen och senast SYLVÉN (I) ha framhållit, att den 

 högre barråldern hos denna tallform i motsats till den sydsvenska utgör 

 ett gott kännemärke för den nordsvenska tallen. SYLVÉN anger barr- 

 åldern normalt till 2 — 4 år för sydsvensk tall och normalt 5 år och där- 

 utöver för nordsvensk tall. Förf. har vid sina undersökningar avsett 

 barråldern hos huvudaxeln hos plantorna och överhuvudtaget funnit 

 den kortare. Vidare synes denna barrålder ej vara någon konstant ur- 

 skiljbar egenskap för de båda huvudtalltyperna. Redan förut har förf. 

 (SCHOTTE III — IV) påvisat att redan hos 7- och 12-åriga skogsodlingar med 

 norrländsk tall från zon III i Västergötland ej kunde iakttagas någon 

 högre barrålder än hos sydsvenska tallar i Västergötland. Det nu före- 

 liggande materialet visar, att i huvudsak och i stort sett vid dessa plan- 

 teringar i Norrland knappast kan förmärkas någon större barrålder hos 

 norrlandsplantorna än hos de sydsvenska. A några ytor ha visserligen 

 en del avdelningar av nordsvensk tall något högre ålder (i medeltal om- 

 kring V2 år), men detta motväges av att vissa avdelningar med sydsvenska 

 tallar kunnat uppvisa den största barråldern vid förflyttning till Norrland. 



Härav torde man sålunda få draga den slutsatsen, att tallens barrålder 

 är ett utslag för allenast ortens klimat. Förflyttas en nordsvensk tallplanta 

 med normalt omkring 4 års barr på huvudaxeln söderut, så blir barr- 

 åldern snart omkring 2 år, i likhet med vad de inhemska tallplantorna 

 ha i södra Sverige. Förflyttas sydsvenska tallplantor med normalt 2 

 års barr till Norrland, erhålla de snart en barrålder av 3 — 4 år. 



Sammanfattning. 

 Av den lämnade utredningen vill författaren draga följande slutsatser 

 för det praktiska skogsbruket. 



Vid skogsodling av tall bör största möjliga omsorg ned- 



