[5] SKOGSENTOMOLOGISKA BIDRAG II 405 



Formen på munhakarna tyder på att deras uppgift är att vara ställ, 

 fiyttningsorgan, varjämte de möjligen kunna tjäna som ett slags rasp- 

 verktyg. 



Av stort intresse är dessutom de bakre andhålens byggnad. Som fig. 

 4 visar oss, är spetsen på sifonen tillplattad och något inskuren i mitten. 

 På vardera sidan delar sig den längsgående trakéstammen i tre grenar, 

 vilka mynna var för sig med ett slags knapplika bildningar, vilkas översida 

 dock ej har någon öppning, då denna befinner sig under den yttre fritt 

 utskjutande kanten av knoppen, följaktligen i ett mycket skyddat läge. 



Mitt på sifonen märkes ett ljusare fält med tunnare kitin, uppkom- 

 met genom hopsmältning av två ovala ytor och omslutande två ovala 

 fält med radiära veck. 



Dessa s. k. ringfält [circular plate METCALF) äro hos CJiilosia morio 

 ovanligt väl utvecklade och stora. I utkanten av sifonen sitta 4 par 

 egendomliga, tvådelade och sedermera upprepat solfjädersformigt delade 

 borst, vilka normalt äro böjda framåt. 



Om vi jämföra sifonens byggnad hos C/i:/osz'a-\arven med densamma 

 hos andra svävflugelarver, så falla ett par egendomligheter i ögonen. 



Först och främst stigmataöppningarnas dolda läge, medan hos andra 

 larver dessa ligga på ytan och äro utdragna till långa springor. Vidare 

 ringfältens och fjäderborstens betydande storlek. Vi se häri enligt 

 mitt förmenande en serie tillpassningar till larvens levnadssätt. Stig- 

 mataöppningarna skyddas genom sitt läge för att bli. tilltäppta med 

 kåda. De elastiska ringfälten möjliggöra otvivelaktigt, att mittpartiet 

 kan dragas in och ut. Vid indragningen vilken sker, när sifonen efter 

 att ha stått i förbindelse med luften dragés in genom kådan, medföljer 

 en luftblåsa, som kvarhålles genom att de 8 fjäderborsten vid rörelsen 

 böjas bakåt. Det hela påminner mycket om de flottöranordningar i 

 sifonens spets, som så många vatteninsekters larver hava. 



Levnadssätt. 



Jägmästare E. LUNDBERG meddelar angående sin upptäckt i brev 

 följande: »Jag observerade vid en promenad i en närbelägen granskog 

 i ett nyligen gallrat bestånd, att en mängd stammar voro försedda 

 med starka kådfiöden, som dock liknade de kådflöden man är van 

 att se överallt i granskogarna. Jag kom emellertid att lite närmare 

 undersöka en och visade det sig dä, att fastän ytan av kådklumparna 

 ej var försedd med hål, kunde sådana spåras inuti och av en tillfällighet 

 började nu som jag tyckte kådan att röra på sig och vid närmare gransk- 

 ning fanns verkligen en larv simmande i kådan. Jag undersökte ett 

 flertal andra och fann i ett flertal fall larver; där jag inga fann, kunna 



