XXXIII 



væxleii i Grønland, paa Grund af Landets betydelige udstrækning fra 

 Nord til Syd, er Daglysels og Sollysels mindre elier slørre Varighed. 



Paa Breden af Gap Farvel (svarende lil Kristiania) er den 

 længste Dags Varighed noget over allen Timer, medens den korlesle 

 [)ag er nogel over 5 Timer. 



I Godlhaabs-Fjordene (nordre Trondhjeras Aml| er den længste 

 Dag henimod 21 Timer, den korlesle henimod 3 Timer. 



I sondre Strømfjord, Syd for Nolslensborg (Beringsslrædel) , se 

 vi for første Gang Solen et heil Døgn over Horizonten. 



I Vaigattel og paa Scoresby Kyst (nordligste Norge) bliver Solen 

 omtrent 65 Døgn over Horizonten, medens den tilsvarende mørke 

 Polarnat varer omtrent 60 Døgn. 



Endelig faa vi Nord for Gap York omtrent en 110 Døgns og i 

 Smiths Sund en 130 Døgns Polardag. 



Allerede af det her anførte kunne vi indse, al Solen her, som 

 i andre Polarlande, frembringer en langt slørre Sum af lys Tid, end 

 Tilfældet er paa sydligere Breder. Sammenlignes dette Forhold med 

 Isothermernes og de thermiske Isanomalers Beliggenhed, da ses let, 

 al Nord-Grønlands Yderland maa betragtes som forholdsvis heldigt 

 stillet, medens Syd-Grønland, der trods sin sydlige Beliggenhed har 

 Storisen paa den ene Side og Indlandsisen paa den anden Side, faar 

 et mere raat Vejrlag, der især viser sig ved for lav Sommervarme. 



Vejrlagel paa Grønlands Veslkyst kan, ifølge Dr. Rink, i det 

 Væsenligste betragtes som el Kystklima, der i Nord-Grønland er 

 gjennemgaaende tort og stadigt, i Syd-Grønland derimod ustadigt og 

 fugtigt. Paa hele den yderste Kyststrækning, nærmest Havel, er 

 Vejrlaget overall raakoldt og fugtigt, og det varmeste Solskin kan her 

 lil enhver Tid afbrydes af skarp Søvind eller iskold Taage ; men inde 

 i Fjordene, hvor de høje Fjelde give Læ, blive Forholdene bedre, og 

 det er ogsaa her, man skal søge Planlevæxten. Da detaillerede 

 Oplysninger herom fmdes i det Følgende, skal jeg blot i al Alminde- 

 lighed anføre, at Kystfloraen fornemlig er en mere eller mindre 

 udviklet Lichen-, Mos- og Halvgræsflora med samme Karakter langs 

 hele Kysten. Jo længere man kommer ind i Fjordene, desto raere 

 faar Floraen el lyngagligt og halvbuskformet Udseende, og paa 

 de heldigst stillede Steder ere tælle Buskadser af Pil og Dværg - 

 birk meget almindelige; kun i den allersydligste Del af Landet ere 

 enkelte Exemplarer af Belula odorata saa udviklede, al de kunne 

 faa Navn af Træer. Jun i pe r us al p i n a gaar til 67°50'n. Br. ; Al- 

 nus ovata var. repens findes mellem 61° 10' og 67° n. Br. og 



c 



