42; 



hvorimod de for største Delen findes paa Island og i det nord- 

 ligste Norge. Gaar man ud fra, at Isen i en tidligere Jord- 

 periode har dækket hele Grønland , med Undtagelse af enkelte 

 højtliggende Bjærgtoppe^, og derefter lidt efter lidt har trukket 

 sig tilbage fra Kysterne, kan de fleste Mossers Forekomst for- 

 klares ved en successiv Indvandring, der endnu ikke er afsluttet, 

 og det er derfor ikke usandsynligt, at flere eller maaske alle de 

 nævnte Arter i Tidens Løb ville komme til Stede, særlig i Syd- 

 Grønland, Der kunde indvendes, at selv om de senere fandtes 

 der, er det dog derfor ikke sikkert, at de ikke allerede ere der, 

 da de jo kunde være blevne oversete af de tidligere Forskere; 

 dette skal indrømmes, men flere af dem ere saa store og karak- 

 teristiske, f. Ex. Hylocomium triquetrum, Leucobryum glaucum 

 og Sphagnum cymbifolium, at det synes usandsynligt, at Vahl 

 med sit skarpe Blik, under sit lange Ophold i Grønland, skulde 

 have overseet dem, selv om de forekomme meget sparsomt. 

 Grønland er imidlertid et stort Land og vanskeligt at undersøge; 

 det gjemmer derfor sikkert endnu mange Arter, som det er 

 forbeholdt fremtidige Forskere at opdage; derom vidner, at selv 

 Ikke-Bryologer, ja endog Ikke-Botanikere have kunnet opdage 

 adskillige Nyheder i de senere Aar, og naar det endelig er lykke- 

 des en Bryolog at komme derop, f. Ex. Professor Berggren, 

 har han da ogsaa gjort en rig Høst af interessante Nyheder for 

 den derværende IVIosflora og derved bidraget væsenligt til en rig- 

 tigere Forstaaelse af Mosarternes geografiske Udbredelse paa 

 Jordkloden. 



For mit Vedkommende ønsker jeg endnu at tilføje, hvor 

 vanskeligt det er at bestemme arktiske Mosser, uden selv at 



M Hr. P. E belli n har velvilligt meddelt mig, at de seneste geologiske 

 Undersøgelser i Sydgrønland og Egnene ved Umanak og Angmagsalik 

 paa Østkysten, have givet Resultater, der synes at tyde paa, at større 

 Strækninger i disse Egne have raget op som isfrie Partier under Giaciai- 

 perioden. Muligvis har en Del af den præglaciale Flora , særlig Mosser 

 og Lichener, kunnet holde sig der til vore Dage. 



28 



