857 



Planten er en typisk Myriocladia ; fra Slægten Mesogloia 

 adskiller den sig ved, at Haarene ere ganske frie lige til deres 

 Basis, og ved ikke at være geléagtig. Axen voxer i Tykkelse der- 

 ved, at nye paa langs løbende og nedad voxende Traade ndgaa 

 fra Grunden af Haarene og lægge sig op til Axens Overflade 

 (Fig. 15 B^ C)] disse Traade ere fra først af frie, men optages 

 snart i den fælles Gelémasse. Mellem de lange Assimilations- 

 liaar sidde tildels som disses Grene talrige korte ungdommelige 

 Sknd, som synes at være unge Haar, men som neppe alle naa 

 til fuld Udvikling. Arten er især karakteriseret ved sine Dimen- 

 sioner og ved de lange ugrenede eller kun fra de nederste 

 Celler grenede Haar, som løbe spixlst til og ere langcellede, 

 forneden kortcellede, og hvis Celler ere cylindriske eller i den 

 nedre Del af Haaret kun ganske svagt tøndeformet opsvulmede. 

 Det største Exemplar, som var rigt fruktificerende, var begyndt 

 at afkaste Haarene (Tavle I Fig. 3). 



Forekommer paa Klipper saavel i Fjæren som i den øvre sublit- 

 torale Region, ved forholdsvis aaben Kyst. Fundet med enrummede 

 Sporangier i den første Halvdel af Juli. Kun fundet i ringe Mængde. 



V. Gr. : Sukkertoppen, 5 Fv., i Selskab med Chorda tomentosa, 

 Godthaab (!). 



Fani. Desmarestiaceae. 



Desmarestia Lamour. 

 D. acMileata (L.) Lamour., Kjellm. N. I. Algfl. p. 324 (261), 

 Fl. Dan. tab. 355 et 2132. 

 Grønl. Navn: Nujàset. 



I Sydgrønland synes Haarene at afkastes senest i Juni Maaned; 

 i Nordgrønland træffes derimod haarbærende Individer endnu i Juli 

 og August. Exemplarer samlede af J. Vahl ved Nanortalik i det 

 sydligste Grønland i Januar Maaned ere ikke haarbærende. Fore- 

 kommer i den sublittorale Region, saavel ved aaben som ved be- 

 skyttet Kyst, mest paa Sten- og Grus bund og endog paa Mudderbund. 

 I stor Mængde forekommer den især i Vige og Havne, hvor den ofte 

 ikke er fastsiddende. Sporangier ukjendte. 



