Normallys. Man stiller sig i den beregnede Afstand fra Lys- 

 kilden, der skal maales, og, hvis dennes Styrke er som den skal 

 være , kan man altsaa lige netop læse Ordene. Vise disse sig 

 derimod enten for tydelige eller for utyde- 

 lige, maa man enten fjerne sig fra eller 

 nærme sig til Lyskilden , og disse Foran- 

 dringer i Afstandene afgive da Maalestokken 

 for, hvor meget Lyskilden er stærkere eller 

 svagere, end den skal være. 



Til Bestemmelsen af den daglige Lys- 

 mængde , forsaavidt dette lader sig gjøre 

 ved Hjælp af et følsomt fotografisk Papir, 

 har jeg anvendt følgende Fremgangsmaade: 

 En Del Strimler af Kalkerpapir, alle 20 mm. 

 brede men af forskjellig Længde, den længste 

 200 mm., ordnes trinvis, saaledes som Fig. 2 

 viser det. 1 den ene Ende , hvor de alle 

 ligge over hinanden, ere de sammenklæbede, 

 medens de uligelange Ender ere frie. Hvor 

 mange Strimler der anvendes er vilkaarlig, 

 dog kan der i den angivne Længde næppe 

 anbringes mere end c. 40 Stykker, naar da 

 ikke de Tal, hvormed hver enkelt mærkes, 

 skulle blive for smaa og utydelige. For at 

 kunne aflæse hvormange Lag Kalkerpapir 

 Lyset er gaaet igjennem i en saadan Grad, 

 at det anvendte følsomme Papir bliver 

 kjendelig farvet, er det nemlig, ikke alene 

 for med Lethed at se hvor mange Lag Lyset 

 har virket igjennem , nødvendigt med Tusk 

 at mærke hvert Trin, men ogsaa fordi 

 de for Lyset uigjennemtrængelige Tusk- 

 mærker, fremtræde ganske anderledes tydeligt 



Fie. 2. 



