11 



faa et Begreb om, hvad det vil sige, al Sol eller Dagslyset i en 

 bestemt Tid har kunnet paavirke det følsomme Papir igjennem et 

 vist Antal Lag af Kalkerpapir, tror jeg sker derved, at man en 

 klar Sommerdag i stærkt Solskin i Middagstiden foretager en 

 Række Prøver i Solen, lige fra en Brøkdel af et Minut, og til 

 saa mange Timer, som den tykke Ende af Skalaen i det Hele 

 taget tillader en Aflæsning af det fotografiske Papirs Paavirkning. 



Man kan da ved Middeltal af en Række Observationer 

 finde hvilken Solskinsmængde, der omtrent svarer til hvert 

 enkelt Trin , og de daglige Observationer kunne da straks om- 

 sættes i «Solskin», f. Ex. Dagslyset har en hel Vinterdag ikke 

 paavirket det følsomme Papir mere end 5 Minuter Solskin 

 vilde gjøre. 



Da man ikke har nogen Garanti for, hvorlænge det foto- 

 grafiske Papir kan holde sig, er det paa Rejser, hvor man ikke 

 kan skaffe sig friskt Materiale, hensigtsmæssigt en Gang imellem 

 at undersøge den Virkning, Afbrændingen af en bestemt Længde 

 Magniumbaand har, da man derved faar et Begreb, om Papiret 

 har holdt sig uforandret eller ikke. 



Efter Foredraget gjorde Fotograf Fr. Riise opmærksom 

 paa , at den af mig anvendte Kalkerpapirskala var konstrueret 

 efter samme Princip som den, der anvendes i Vogels Foto- 

 meter. Se Eders ovenfor citerede Haandbog Side 404. Samme 

 Steds ses det ogsaa, at allerede i 1856 konstruerede en Fransk- 

 mand, Lånet de Limen c y, et «Lucimeter» efter samme 

 Princip. 



