107 



vinkelret paa Bundens Hældningsretning. Paa gammel 

 d. V. s. i lang Tid plantebærende Morænebund, som f. Eks. om- 

 kring Mudderbugt, er dette Forhold ofte udvisket og de nøgne 

 Pletter tillige i det Hele mindre. Det samme gælder paa Moræne- 

 bund, der er nogenlunde vandret. 



2) Paa stærkt hældende Bund, f. Eks. paa Morænepartiet 

 vest for Røde-Elv, paa de nederste, stejlere Afsnit af det 

 østlige Parti, samt paa Akuliarusersuaks Skraaning ned mod 

 Disko-Fjords sydligste Arm er Forholdet imidlertid et ganske 

 andet. Ogsaa her ligger de bevoksede og de nøgne 

 Partier i parallele Rækker, men her falder deres 

 Længderetning sammen med Bundens Hældnings- 

 retning, og jo stejlere Bunden er, desto længere 

 bliver de vekslende Ler- og Mosstriber. 



3) Hvor der er svage Sænkninger i Terrænet, finder man i 

 Foraars- og et Stykke ind i Sommertiden (især hvis Lokaliteten 

 har nordlig Eksposition) Snepartier af vekslende Areal og Tyk- 

 kelse. Deres Overflade er nogenlunde porøs og «tør», ikke som 

 Bræernes Overflade haard, glat og fugtig, saa snart Lufttempera- 

 turen er noget over Nul. Kun langs Randen, hvor Snelaget er 

 tyndt, og hvor Afsmæltningen paa Grund af den underliggende 

 Bunds Indsugning af Varmestraaler gaar hurtigst for sig, er 

 der vaadt, og her ligger der altid paa det vaade 

 en Revle af visne Blade og andre døde vegetabilske 

 Bestanddele, men i hvilken jeg ogsaa har set Frø, 

 Yngleknopper af Polygonum viviparum o. s. v. 



Paa hver varm Soldag smælter Sneranden et Stykke tilbage, 

 og Bladrevlen aflejres, paa hver Blæstdag føres nyt, vissent 

 Materiale ud over Sneen, paa dens vaade Rand strander det 

 og danner her en ny Revle parallel med den tidligere. Dette 

 fortsættes, og der opstaar saaledes efterhaanden et System 

 af Revler, der alle er parallele indbyrdes og parallele med 

 Sneranden. Paa svagt hældende Terræn vil Sneen fortrinsvis 

 smælte saadan, at Revlernes Retning bliver vinkelret paa Fald- 



