123 



Hvor derimod Tuffen eller Basalten træder ud til Havet, 

 hvilket er ret hyppigt Tilfældet med den første, meget sjældent 

 med den anden, der findes altid en literal Algevegetation, der 

 ikke synes videre forskellig i Udseende fra den , man ser paa 

 Gnejsen, og vist i det store og hele ogsaa indeholder de samme 

 Arter, som Rosenvinge angiver fra de ældre Bjærgarter. 

 Basaltens Flade er jo som Regel altid glat, og paa udsatte 

 Steder bærer den lige saa lidt som Gnejsen Alger ^) , men den 

 er tillige gennemfuret af talrige Sprækker, som giver god Holde- 

 plads for Alger. Tuffens Overflade er altid noget ujævn, slakke- 

 agtig, og den giver gode Holdepunkter for Algerne, men dens 

 Betydning som Algesubstrat indskrænkes til de roligste Steder, 

 thi selv om denne Bjærgart modstaar Vejrsmuldring langt bedre 

 end Basalten , saa er den meget tilbøjelig til Nedbrydning fra 

 Havets Side ; overalt hvor der er Tuf i Kystklipperne , er der 

 ogsaa Huledannelser. 



Paa sandet Kyst laa overalt opskyllede store Havalger, blandt 

 hvilke den gigantiske Laminaria longicruris tildrog sig mest 

 Opmærksomhed. Jeg maalte nogle af de store Eksemplarer og 

 meddeler her Maalet paa den største, jeg saa, da det endog 

 overgaar de største af Rosenvinge og Ostenfeld maalte: 



Laminas Længde 7,6 Meter; Lamina raadden foroven. 



— største Bredde 0,8 Meter. 

 Stipes — 6,7 — 



Totalmængden altsaa 14,3 Meter. 



Alle de Eksemplarer af Laminariaen, som jeg saa her baade 

 i Land og drivende, var fuldstændig glatte og nøgne paa Stipes- 

 overfladen, medens de, jeg fiskede op ude i Davis-Stræde og i 

 Havet Syd for Grønland, i hele Stipes' Længde var tæt over- 

 voksede af Epifyter, hvoriblandt unge, indtil '^U Meter lange 

 Individer af forskellige Laminaria- Kviev . — Den hule Stipes 



') Det er sikkert det altid urolige Hav ved Godhavn, der er Skvld i, at 

 Klipperne her er algetomme; i roligere Vige er der nok af dem. 



