176 



cophorus- Arter og ttiiidium ciliare, allesammen Former, hvis 

 Bygning gør dem særligt skikkede til at fastholde Vand i store 

 Mængder. Grenlaver findes her ogsaa, særlig karakteristiske 

 for dette Bælte er Cladonierne {Cl. pyxidata, atnaurocraea, 

 rangiferina og uncialis). 



Efterhaanden, jo længere man gaar ind mod Land, dækkes 

 Bunden helt, Gyrophorerne og Skorpelaverne er nu helt for- 

 svundne, Grenlaverne og Rhacomitrium hypnoides bliver mere 

 og mere spredte, Lyngbuskene bliver højere og højere, Mos- 

 dækket mellem dem tættere og artrigere , og \i har nu den 

 typiske Lynghede for os. 



Af Terrasserne ved Kugsuak (cfr. p. 172) er den nederste 

 (4,5 Meter) fortrinsvis bevokset med Stenlaver, i Sænkningen 

 mellem denne og den følgende er der tillige Busklaver og tørre 

 Mosser. Paa den anden Terrasse (19 Meter) er der en Vegetation, 

 der indeholder de fleste af Lynghedens Buske og Urter, men 

 Mosserne er afgjort i Overvægt', og endelig paa den sidste 

 (38 Meter) vinder Lyngbuskene Overtaget. Jeg skal her nærmere 

 forsøge at skildre Mosvegetationen paa Nr. 2 , dog maa jeg be- 

 mærke, at kun de almindeligste af Mosserne er bestemte, en 

 hel Del af de sjældnere optrædende og mindre fremtrædende 

 Bladmosser og Hepaticae er endnu ikke undersøgte. 



Hovedmassen af Plantedækket udgøres af Hylocomium pro- 

 liferum og dens Varieteter alaskanum og arcuatum, den sidste 

 navnlig paa fugtigere Bund eller i Skygge under Lyngbuskene. 

 Dernæst kommer Dicranwn- krieme : scoparirim, congestum og 

 fuscescens med deres konstante Indhold af Hepaticae som Jun- 

 germania Floerkei, ventricosa, quinquedentata, alpestris, minuta, 

 Knnzei, Cephalozia bifida og media o. fl. Meget udbredte er 

 endvidere Åidacomnium turgidum, Torüda ruralis, Rhacomitrium 

 hypnoides, Polytrichum hyperboreum, Pohlia cruda og nutans, Pti- 

 lidium ciliare, Blepharostoma trichophyllum, Bartramia ityphylla, 

 Mnium affina; paa fugtigere Steder kommer hertil Kærmosser 

 som Oncophoriis Wahlenbe?'gii og virens, Dicranum, majus. Har- 



