179 



Til Plantedækkets frodige Karakter svarede et rigt Dyreliv 

 af Sommerfugle, Hiimler, Fluer og Edderkopper. 



Til at begynde med har altsaa disse Terrasser, i alt Fald 

 alle fra et System, frembudt absolut de samme Betingelser for 

 Plantevækst, baade med Hensyn til deres Beliggenhed og til 

 Bundens fysiske og kemiske Beskaffenhed. Den eneste Aarsag 

 til, at Vegetationen nu fremtræder forskelligt paa de forskellige 

 Terrasser i samme System, er altsaa ene og alene Bundens 

 og Vegetationens forskellige Alder. Efterhaanden som Lan- 

 det steg, dukkede ny Jord op. Da Livsvilkaarene efterhaanden 

 svandt for Strandplanterne, rykkede Landfloraen frem og tog 

 Jorden i Besiddelse, først den nøjsomste Livsform: Stenlaverne, 

 og derefter skabte hver Livsform Eksistensbetingelser for en 

 mere fordringsfuld Form og gav samtidig Konkurrenten Midler 

 og Vaaben i Hænde til dens egen Ødelæggelse. 



At det kun var en Aldersforskel, der var det afgørende, 

 fremgik ogsaa tydelig, hvor et Par Terrasser paa mindre Stræk- 

 ninger flød sammen. Selv om deres Overflader her laa fuld- 

 stændig i Niveau med hinanden, var det dog let at følge de 

 enkelte Vegetationsbælter. — Man fik det bestemte Indtryk, at 

 denne Udviklingsgang krævede meget lange Tidsrum, særlig de 

 første Stadier, indtil Mosdækket var blevet nogenlunde tæt. 



Aldeles tilsvarende finder man Udviklingen af Vegetationen 

 paa Islands Lavamarker, hvor det hgeledes kun er Aldersfor- 

 skellen, der betinger Forskellighed i Vegetationens Karakter 

 (se Grønlund: «Karakteristik af Plantevæksten paa Island» i 

 Naturhistorisk Forenings Festskrift p. 136 og i Tidsskrift for 

 populære Fremstillinger af Naturvidenskaberne 1877, p. 333 ff. 

 Ostenfeld: Botanisk Tidsskrift XXII, p. 252, Helgi Jonsson 

 i Vidensk, Meddelelser fra Naturhistorisk Forening 1900, p. 81 ff.). 



I det Hele er vistnok Ræ-kkefølgen : 



1) Skorpelav; 



2) Busklav og lavt xerofilt Mos; 



3) Tættere Mosser; 



12* 



