180 



4) Lave Dværgbuske og Urter; 



5 a) Højere Buske, 5b) Græsvækst, 5 c) Kær og Sump 



(naar Bunden tilsidst bliver fugtig og suv). 



Regelen overalt paa de kolde og koldt tempererede Landes Klippe- 

 bund. At Skorpelaverne — og enkelte Mosser — kan sætte sig 

 fast og vegetere paa den golde Klippe, skyldes selvfølgelig disse 

 Planters særegne Ernæringsvilkaar som de Dobbeltvæsener, de 

 er, men der er maaske her flere Momenter, der spiller en Rolle. 

 Saaledes hævder S en ft (Der Erdboden, Hannover 1888), at La- 

 verne i det store og hele er kalkelskende og f. Eks. paa en 

 Granit først indfmder sig paa Kalknatronfeldspat, derefter paa 

 Kalifeldspat og sidst paa Glimmer og Kvarts. De skulde saa 

 ikke alene skaffe Livsbetingelser for Mosserne ved at danne 

 Muld, men ogsaa ved at befordre Stenens Forvitring, uddrage 

 Alkalierne og gøre Silikaterne tilgængeligere for Mosserne, som 

 ifølge hans Opfattelse skal være i det hele kiselelskende. Iagt- 

 tagelsen, at Forvitringen befordres af Laver, er utvivlsomt rigtig 

 og let at iagttage allevegne, men om den anden Tanke kan 

 holde Stik, er vist et Spørgsmaal. Thi selv om det er notorisk, 

 at Lavernes Aske er rig paa Alkalier, saa bliver jo dog utvivl- 

 somt Hovedmængden af den i Lavmulden, og paa den anden 

 Side er det jo nok bekendt, at mange Mosser — maaske de 

 fleste — ikke t aal er Kalk, men der er ikke ført fysiologisk 

 Bevis for, at Kisel spiller større Rolle for dem end for andre 

 Planter, altsaa nærmest er et indifferent Stof, og paa den anden 

 Side kendes jo et ikke ringe Antal Mosser, som er absolut 

 kalkford rende. 



Efter at vi den ^^/s havde været en lille Tur inde i Landet 

 for at se et mægtigt Vandfald paa nært Hold, rejste vi om 

 Aftenen forbi Skarvefjæld til Godhavn, 



Den ^^/s foretog jeg herfra en Ekskursion over til den be- 

 rømte Lokalitet, 



