213 



nævnes Oncophorus schisti samt den ikke før paa Vestkysten 

 fundne Eiicalypta brevicollis. 



Omtrent det samme gælder om Kærene, ej heller de op- 

 viser synderligt andre Planter end Basalten, men deres Betyd- 

 ning her for hele Landskabets Karakter er forsvindende, medens 

 de paa Basaltbunden ofte milelangt er dominerende. 



Smaa Mo s kær optræder her især i større Fordybninger i 

 Klipperne eller ogsaa paa saadan Morænebund, hvor Afløbet er 

 vanskeligt. En egen Kærvegetation har jeg set ved de ovenfor 

 omtalte Snepartier ved Mellemsø : Ligesom ved de smaa Bræer 

 ved Unartuarsuk (se p. 120) var her store Arealer dækkede af 

 Harpidium exannulatum var. orthophyllum (= H. lundrae Arnell) 

 samt H. uncinatum f., der ogsaa fandtes langt ind under og 

 indefrossen i Isen. Her var dog Mostæppet ikke saa rent, hist 

 og her optraadte Pletter af Sphagnum teres og Paludella (vist 

 levedygtige) saml foruden Salix {?groenlandica)^ Equisetnm arvense 

 og variegatum, der bægge tildels var gaaede ud, samt en steril 

 og ubestemmelig Careæ. I Paludellaen saas ogsaa levedygtige 

 Kimplanter af Saæifraga rivularis. 



Paa nogle Steder, hvor Vandet stadig rislede hen under 

 Rullesten, var disses Mellemrum helt udfyldt af død Sphagnum 

 teres, men Toppen af Tørvemostæppet var helt taget i Besiddelse 

 af Oncophorus Wahlenbergii, der havde dannet Lag paa 1 — 2 

 Centimeters Højde, benyttende sig af det døde Tørvemos som 

 Vandreservoir; mellem denne voksede Martinellia suhalpina og 

 enkelte Trevler af Harpidium uncinatum, og paa enkelte tørrere 

 Steder var saa hele Kombinationen truet med Undergang af 

 Xanthoria vitellina. 



Fjældvægge. 



Som allerede nævnt (p. 184) er Landet bag Udstedet 

 Emigtok bredt, og Fjældskraaningen ikke særlig stejl, og alle 

 Urerne der fuldkommen i Ro (se Billede hos Steens trup, 

 Medd. om Grl. XXIV, Tab. XHl). De nederste Partier af Fjældet 



