215 



dende. Nær Udstedet er der saa fugtigt, at man blot behøver 

 at tage nogle Spadestik af Mosvegetationen op, før man faar et 

 Hul, der bl. a. benyttes til at hente Vand fra. Saadant Vand 

 kan godt være klart, men det smager ikke godt, det er tydeligt 

 nok, at der er humøse Stoffer i Opløsning i det, men er der 

 blot^let selv nok saa lille naturligt Vandløb, der straks giver 

 sig^til Kende ved dets Mossers friskere og renere grønne Farve, 

 saa er Vandet godt og drikkeligt. 



De vigtigste Kærmosser er følgende : 

 Calliergon sarmetiiosum, sædv. \ avieleievne fuscescens og arcticiim, 

 Harpidiiim revolvens og exannulatum ^ 

 Sphagnum squarrosum og Warnstorßi, 

 PaludeUa squarrosa, Meesea uliginosa og tæiquetra, 

 Camptothecium nitens {Hypnum trichoides)^ 

 OncopJiorus virens og Wahlenhergii. 



Her findes ogsaa paa Gødning eller døde dyriske Rester 

 Splachnaceernes karakteristiske Bestande, der her omkring 

 udstedet, som omkring enhver beboet Plads er særdeles almin- 

 dedelige. Tetraplodon bryoides, Haplodon Wormskjoldii og Splach- 

 niim sphæricum.^ som var ny for Grønland, men som Aaret efter 

 fandtes af Dusén paa Bontekoe-0 i Øst-Grønland (se Bih. Kgl. 

 Sv. Vet. Ak. Förh. 1900, INr. 6). 



Alle de her nævnte Arter kan optræde i næsten rene eller 

 helt rene Bestande, særlig iøjnefaldende var nogle Bevoksninger 

 af en robust Form af Meesea triquetra. Paa Flader af over 

 Kvadratmeterstørrelse saas absolut intet andet end den; den 

 «blomstrede» og fruktificerede rigeligt, og dens Aarskud var 

 lange. En hjembragt Prøve maaler over 1.5 Centimeter i Dybde, 

 og der er ingen Forandring i Bestanden nedefter, saa at den 

 sandsynligvis har vokset saa rent og kompakt der lige nede fra 

 den faste Undergrund. Hist og her var Kapslerne afbidte, et 

 Fænomen, som af Berggren ^) er iagttaget paa spitzbergske 



') Kgl. Sv. Vet. Ak. Handl. 13, 1,874, Nr. 7, p. 15. 



