226 



Lyngheden indtager paa Disko, næst efter Fjældmarken, det 

 største Areal; dens Frodighed staar til en vis Grad i ligefremt 

 Forhold til Fugtighedsgraden. iMen stagnerer Vandet, saa faar 

 Mosserne Overtaget, der dannes Kær ; er der rigeligt rindende 

 og friskt Vand, udvikles Krat og Urteli. 



III. Moskærene findes, hvor Vandet stagnerer og er surt: 



1) Paa Gnejsbund og ujævn Basaltoverflade i Sænkninger 

 i Terrænet. 



2) Paa Trapfjældenes vandrette, ikke drænede Terrasser; 

 her gaar de endnu højere op end Lyngheden og kan 

 endnu findes pletvis paa de højeste Plateauer. 



3) I størst og rigeligst Fylde udvikles de paa Trapfjældenes 

 brede Forland som sidste Udviklingstrin efter Lyng- 

 heden ; der kræves da, at Muldlaget er tykt nok til, at 

 det er vandstansende, eller at Gnejs eller Tuf danner 

 Underlaget. S. 185, 214. 



4) Paa vandret, meget fugtig Morænebund. 



Moskærenes Areal kommer paa Disko Lynghedens nær. 

 I Modsætning til Lynghedens Mosser, der er stærkt sammen- 

 blandede, staar de enkelte Arter her i temmelig rene Bestande. 

 Jo fugtigere Bunden er, des renere og større er Bestandene, 

 og des større er Aarsskuddenes Længde. 



IV. Cyperacé-Enge eller -Kær har jeg kun set indenfor 

 Kulformationen i og ved Elvlejerne, dannede paa næsten 

 vandret, meget fugtig Sandbund. S. 167. 



V. Tørre Græsmarker findes i samme Omraade indenfor 

 Halofyternes Areal; de er ikke særlig udprægede; S. 166. 

 Noget bedre findes de paa tørt Morænegrus ved Bunden 

 af Kuganguak-Dal. S. 146. 

 VI. Søer findes baade paa Gnejs og Trapbund, men er ikke 

 iagttagne paa Kulformationen. De huser en artsfattig men 

 individrig Vegetation, hovedsagelig bestaaende af Krypto- 

 gamer. Hvor dybt denne Vegetation paa Disko gaar ned. 



