22 



Vegetationen i den iavere Del mellem TasiusaK og Is- 

 fjorden var en stadig Vexlen mellem Hede, Fjældmark, Mostun- 

 dra, Kær etc., altsaa de sædvanlige Formationer, der saa ofte 

 ere beskrevne. 



Vegetationstæppet sammensættes af forholdsvis faa Arter. 

 Efter Exposition, Højde, Fugtighed etc. varierer imidlertid Sam- 

 mensætningen meget stærkt, men er gennemgaaende paa ens- 

 artede Steder den Samme. Tilfældigheder spille dog en Rolle, 

 og i saa Fald kan en Planteart være mere fremtrædende paa 

 et, en anden paa et andet Sted, selv om de fysiske Forhold 

 — tilsyneladende — ellers ere ens de to Steder. 



Da Hr. Schørring kom tilbage fra Klavshavn, lod jeg et 

 Telt flytte op til Nunatap tasia. Herfra besteg jeg Teltplads- 

 knuden, et Knudeparti adskilt fra de østlige Randfjælde ved 

 et Brud og Hgeledes fra Nunataken ved et Brud, der kan for- 

 følges ned til KcKertarsunguit. Oppe fra Toppen har man en 

 ganske udmærket Oversigt over Isfjord og Gletscher, Herfra 

 har jeg flere Fotografier, der vise Tilstandene, som de vare i 

 den første Halvdel af Juli Maaned. Ligeledes havde jeg her- 

 oppe fra en udmærket Udsigt ud over INunatap tasia (se Foto- 

 grafierne). 



Selve Isfjordens Udseende afveg ikke fra det Udseende, 

 den har haft i Følge tidligere Beskrivelser. Overalt en sam- 

 menhængende Kalvismasse, kun enkelte Steder — synes det — 

 skinnede Vandet frem. Over Kalvismassen hævede der sig 

 skinnende hvide Isfjælde, hvoraf flere efter Jugement hævede 

 deres højeste Spids op over Isbræen. Nogen Maaling af saa- 

 danne Isfjældes Højde foretog jeg forøvrigt ikke, fordi det i 

 Virkeligheden er uden Interesse at kende Højden. Saadanne 

 væltede Isfjælde kunne jo meget godt rage op over Isbræen, 

 selv om Kalvningen antages at foregaa ved Nedstyrtning. Større 

 Interesse havde det, at der laa 4 Isfjælde i naturlig Stil- 

 ling ude i Isfjorden, deriblandt et udenfor Teltpladsknuden. 

 Disse Isfjælde ere lette at kende fra de væltede. Disse sidste 



