29 



kunde jeg særdeles vel skelne mellem et smalt (100 til 200 

 Meter bredt) og næslen ganske glat Handparti og den øvrige 

 stærkt takkede Del. Forskellen paa Hammers Iagttagelse og 

 min, antyder vel blot en Forskel i Fjordens Profiler de to 

 Steder. Her ved Nunataken skraaner Fjorden formodentlig 

 brat ud efter. Længere ude, der, hvor Hammer undersøgte 

 Isen, er det muligt, at Fjorden skraaner langsommere. Foto- 

 grafiet viser forøvrigt tydeligt dette glatte Randparti (se Tavlerne). 

 Da Hammer i Meddelelser om Grønland, IV. Hæfte p. 13, 

 har givet et idealt Tværsnit af Jakobshavns Gletscher, der ikke 

 er fejlfrit, har jeg her (se Fig. 2) vedføjet et Tværsnit, der ganske 

 vist ikke er idealt, men som paa den anden Side ikke strider 

 baade mod det hydrostatiske Princip og Gletscherens fysiske 

 Egenskaber. 



'uialak 

 Mavfladen, 



MajoLtstjoL 1: 100. 000 



Eojdjtrw^ fordLohlait' 

 Fig. 2. 



Paa Randpartiet laa der, som Fotografiet udviser — 3 lave 

 Morænevolde hidrørende fra Pynterne paa Nunataken og de to 

 nye smaa Nunataker længst mod Øst. Selve Overfladen var 

 som sagt ellers temmelig jævn. Imidlertid var det vanskeligt 

 at bevæge sig paa den, da den var gennemsat af større og 

 mindre Spalter, der dannede en Vinkel paa 60° — 70° med 

 Gletscherens Bevægelsesretning (se Fig. 3). Forklaringen paa 

 disse Tværspalter er let at give; er m^ og n^ to Punkter paa 

 Isen, saa vil efter nogen Tids Forløb Wj have flyttet sig til 

 /^2, medens m^ kun har flyttet sig et lille Stykke til m^_\ men 

 Linjen w., ^2 er længere, end Linjen mj w^, følgelig har Isen 

 været udsat for Strækning og har slaaet Revner vinkelret 

 paa Retningen af Maximum af Strækningskraften. 



