39 



sværlig Fremgangsmaade ; Øst om Nunatap tasia kan man ikke 

 komme frem paa Grund af en Elv (se nedenfor). I det hele 

 taget vil en lille, let transportabel Konebaad altid være an- 

 vendelig ved undersøgelser inde i .Landet. Ikke blot her ved 

 Nunatap tasia, men ogsaa ved Opmaalingen indenfor Orpigsuit 

 savnede jeg i høj Grad en lille Konebaad. Kajakker kan jo 

 kun til en vis Grad erstatte en lille Konebaad. 



Paa Nordsiden af Lave Nunatak udmaaltes i en Højde af 

 170 m. en Basis paa 346 Meter, fra hvis Endepunkter jeg 

 sigtede til Punkter paa Gletscheren. 



Som allerede omtalt af Heiland er Jakobshavns Isbræ nem- 

 lig saa forkløftet og saa ujævn, at det er umuligt at bevæge 

 sig paa den; kun nærmest ved Fjordbredden er den jævn, men 

 om Sommeren saa gennembrudt af Spalter, at man kun med 

 største Forsigtighed kan bevæge sig paa den. Fjordbredderne 

 ere tillige paa de alier fleste Steder saa stejle, at man ikke 

 kan komme ned til Bræen. Bevægelseshastigheden maa altsaa 

 maales fra Punkter i Land. Som Sigtepunkter egne de mange 

 Spidser ude paa Bræen sig ganske godt, just ikke selve 

 Spidserne, snarere de Revner og Sprækker, der findes paa 

 Takkerne. Helt gode Sigtepunkter ere disse Takker og Spidser 

 ikke, da de i Reglen vise Faser beroende paa Belysningen og 

 paa den forandrede Standplads. Af samme Grund er det ofte 

 vanskeligt at genkende de udvalgte Punkter, naar man kom- 

 mer over til den anden Standplads, eller man foretager 

 Observationer paa en anden Tid end de foregaaende. Van- 

 skeligheden stiger selvfølgelig med Punkternes Afstand fra 

 Basis. 



Teorien for MaaUngen af Gletschernes Bevægelseshastighed 

 er simpel nok. Da den ikke tidligere er fremsat i «Meddelel- 

 serne», vil den her blive udviklet. 



J. og Б (se Fig. 5) ere de to Endepunkter af Basis d. P^ et Punkt 

 paa Bræen. Punktet P^ s Beliggenhed kan udtrykkes ved retvinklede 

 Koordinater. Abscisseaxen lægges gennem AB og Ordinataxen 



