44 



finde sikre Sigtepunkter i Midten af Bræen. Da det imidlertid 

 har særlig Interesse at maale Hastigheden i Midten, maa man 

 haabe, at det vil lykkes at udføre saadanne Maalinger. Hvis 

 man sysler med denne Opgave ugevis, vil den formodentlig nok 

 kunne gennemføres. 



Et Fænomen, der belinges af, at Gletscheren har trukket sig 

 tilbage er, at Nunatap tasia nu næsten er tørlagt. Denne Sø 

 er i Virkeligheden en Gletschersø, idet den delvis opstemmes 

 af Gletscheren. 



Saadanne Gletschersøer ere meget hyppige i Alperne, men 

 dér af en betydelig mindre Udstrækning. Den største Glet- 

 schersø i Grønland, jeg har set omtalt, er TasersuaK i Syd- 

 Grønland, beskrevet af Jensen i Medd. om Grønland, Hefte I. 

 Ifølge Jensen er den ikke mindre end 20 km. lang og 4 km. bred. 



Nunatap tasia, der har en Længde af 10 km., har altsaa 

 betydelig mindre Dimensioner; men den har derimod Interesse 

 ved, at den er udsat for periodiske Forandringer. Saadanne 

 Forandringer kendes ogsaa andre Steder i Grønland, men ere 

 dér forholdsvis sjældne, medens de ere overmaade hyppige i 

 Alperne og andre Steder, hvor man har Smaagletschere. Dette 

 afhænger naturligvis af, at Alpegletschernes Svingninger foregaa 

 hurtigt, medens derimod de store grønlandske Gletschere 

 — som omtalt — paa Grund af deres Størrelse have lange 

 Svingningstider. 



I det Øjeblik Jakobshavns Gletscher trækker sig tilbage, 

 saaledes, at dens Rand kommer til al staa ud for Gabet mellem 

 Teltpladsknuden og Lave Nunatak, kan Vandet skaffe sig Afløb, 

 selv om Siden af Gletscheren tilsyneladende udfylder hele Gabet. 



1893, da Drygalski var inde i denne Egn for at undersøge 

 Gletscherforholdene, var Nunatap tasia saa at sige forsvunden ; 

 Drygalski siger herom ^): «Wir fanden in Februar 1893 diesen 

 See nicht mehr vor, sondern fuhren mit dem Hundeschlitten 



Drygalski: Grønlands-Expedition I. p. 127. 



