49 



omgivende Heders mørke Farve. Fotografierne vise ogsaa dette 

 Forhold. 



Selv om der iklce i Enkelthederne kan angives nogen be- 

 stemt Rækkefølge, viser Undersøgelserne dog, at det er de 

 urteagtige Planter, der først indvandre, og at de træagtige Plan- 

 ter først komme sent; nogle, saaledes Ledum 'palustre L. og 

 Phyllodoce coendea L., fandtes slet ikke, maaske fordi de kræve 

 en humusrig Jordbund. 



Efter at jeg havde optaget Fotografler af Nunataken og 

 Nunatap tasia, saaledes, at det var muligt paa Grundlag af 

 Fotografierne at udarbejde et Kort, foretog jeg en Excursion 

 ud til Østspidsen af Nunatap tasia, hovedsagelig for at se, 

 hvorledes Forholdene vare herude. Vejen fra Tasekut herud er 

 besværlig, ikke just fordi man skal over Fjælde, mere fordi 

 man skal over en Mængde Bænke. Vegetationen helt ude er 

 meget forblæst og nedtrykt, men man finder dog omtrent alle 

 de samme Arter, som man finder i Fjældmarker og Heder 

 længere borte fra Indlandsisen. 



Ogsaa herude var, som Kortet viser. Isen i Tilbagegang. 

 Dels kunde man se, hvorledes Isen tidligere havde strakt sig 

 meget længere op paa Nordsiden af Nunataken, dels havde den 

 ogsaa trukket sig tilbage fra Spidsen af Fastlandet mellem 

 Nunatap tasia og Tivsarigsok. Tidligere har selve Spidsen 

 dannet en Nunatak omflydt af Is^). Nu har Isen trukket sig 

 tilbage saaledes, at Nunataken hænger sammen med Fastlandet. 

 Desværre kunde jeg ikke komme over paa Nunataken, da der 

 mellem den og Fastlandet løber en meget strid Elv. I den 

 blanktpolerede Dal mellem Nunataken og Fastlandet fandt jeg 

 en Mængde krydsende Skurstriber. De løb saa at sige i alle 

 Retninger. At afgøre, hvilke der vare ældst, kunde undertiden 

 være vanskeligt. Forklaringen paa disse krydsende Skurstriber 

 er let at give, da de bero paa Gletscherens forskellige Højde. 



') Paa Kortet i Medd. om Grønland, IV. Hæfte, Tavle II., er der ikke 

 afsondret en saadan «Nunatak». 



